MINISTERSTVO ZDRAVOTNÍCTVA SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ŠTÁTNY VZDELÁVACÍ PROGRAM PRE ODBORNÉ VZDELÁVANIE 
NA STREDNÝCH ZDRAVOTNÍCKYCH ŠKOLÁCH

ŠTUDIJNÝ ODBOR: 	5308 6  ZDRAVOTNÍCKY LABORANT

MEDZINÁRODNÁ ŠTANDARDNÁ KLASIFIKÁCIA VZDELÁVANIA:
ISCED 3A

Schválilo Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky pod číslom  20807-1/2008-OZdV zo dňa 26.8.2008 s účinnosťou od 1. septembra. 2008 začínajúc 1. ročníkom.

Na tvorbe štátneho vzdelávacieho programu spolupracovali:

Katedra pedagogiky a didaktiky zdravotníckych odborných predmetov, Fakulta ošetrovateľstva a zdravotníckych odborných štúdií Slovenskej zdravotníckej univerzity v Bratislave 

Vybraní učitelia stredných zdravotníckych škôl v Slovenskej republike

Štátny pedagogický ústav v Bratislave

1. ÚVOD DO ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
1.1.	Funkcia štátneho vzdelávacieho programu
1.2.	Štruktúra štátneho vzdelávacieho programu
1.3.	Vymedzenie pojmov
2. CIELE VÝCHOVY A VZDELÁVANIA
3. VŠEOBECNÉ CIELE ODBORNÉHO VZDELÁVANIA A PRÍPRAVY NA ÚROVNI ISCED 3A
4. CHARAKTERISTIKA ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU ŠTUDIJNÉHO ODBORU: 5308 6  ZDRAVOTNÍCKY LABORANT
4.1. 	Popis vzdelávacieho programu
4.2.	Hodnotenie
5. KOMPETENCIE (PROFIL) ABSOLVENTA
5.1. 	Celková charakteristika absolventa
5.2. 	Kľúčové kompetencie
5.3. 	Všeobecné kompetencie
5.4. 	Odborné kompetencie
6. UČEBNÉ PLÁNY ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
6.1. 	Rámcový učebný plán
6.2.	Učebný plán pre odbornú zložku vzdelávania
Poznámky:
7. VZDELÁVACIE OBLASTI
7.1.	Odborné vzdelávanie
7.2.	Vzdelávacie štandardy odborného vzdelávania
7.3.	Učebné osnovy odborných predmetov
LATINSKÝ JAZYK
ANATÓMIA A FYZIOLÓGIA
PATOLÓGIA
ORGANIZÁCIA ZDRAVOTNÍCTVA
PRVÁ POMOC
LABORATÓRNA TECHNIKA
VYBRANÉ LABORATÓRNE METÓDY
ANALYTICKÁ CHÉMIA
BIOCHÉMIA
KLINICKÁ MIKROBIOLÓGIA
HISTOLÓGIA A HISTOLOGICKÁ TECHNIKA
KLINICKÁ BIOCHÉMIA
HEMATOLÓGIA A TRANSFUZIOLÓGIA
7.4.	Všeobecné vzdelávanie
7.4.1. Jazyk a komunikácia
7.4.2. Človek a príroda
7.4.3. Človek, hodnoty a spoločnosť
7.4.4. Matematika a práca s informáciami
7.4.5. Zdravie a pohyb
7.5.	Účelové kurzy/učivo
7.5.1. Ochrana človeka a prírody
7.5.2. Telovýchovno-výcvikový kurz
8. ZÁKLADNÉ PODMIENKY NA REALIZÁCIU ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
8.1.	Základné materiálne podmienky
8.2.	Personálne zabezpečenie odborného vzdelávania
8.3.	Učebné zdroje
8.3.1. Odborná literatúra
8.3.2. Didaktická technika
8.3.3. Materiálne výučbové prostriedky
8.4.	Materiálno-technické a priestorové zabezpečenie odborného vzdelávania
8.5.	Podmienky na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia
8.6. 	Organizačné podmienky odborného vzdelávania
9. VYUŽITIE ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU PRE VZDELÁVANIE DOSPELÝCH
10. VZDELÁVANIE ŽIAKOV SO ŠPECIÁLNYMI VÝCHOVNO VZDELÁVACÍMI POTREBAMI
10.1.	Vzdelávanie žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia
10.2.	Vzdelávanie mimoriadne nadaných žiakov
11. MATURITNÁ SKUŠKA
11.1.	Témy maturitnej skúšky
11.2.	Hodnotenie vzdelávacích výstupov založené na výkonových kritériách
11.3.	Cieľové požiadavky na maturitnú skúšku
11.4.	Kritériá hodnotenia vzdelávacích výstupov
12. ZÁSADY PRE TVORBU ŠKOLSKÉHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
12.1.	Všeobecné zásady tvorby školského vzdelávacieho programu
12.2.	Štruktúra školského vzdelávacieho programu

1. ÚVOD DO ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU

Štátny vzdelávací program je najvyšším kurikulárnym dokumentom. Tvorí prvú úroveň dvojúrovňového participatívneho modelu riadenia. Definuje hlavné princípy a ciele kurikulárnej politiky štátu, podstatné demokratické a humanistické hodnoty, na ktorých je výchova a vzdelávanie založené. Obsahuje všeobecné ciele a požiadavky (základné učivo), ktoré sa vzťahujú na obsah edukácie a kľúčové spôsobilosti (kompetencie) ako hlavné nástroje vyváženého rozvoja osobnosti zdravotníckeho pracovníka. Predstavuje východisko a záväzný dokument pre vytvorenie školských vzdelávacích programov.
Odborné vzdelávanie a príprava nie je založené na osvojovaní čo najväčšieho objemu faktov, ale smeruje k získaniu kľúčových, všeobecných a odborných kompetencií, ku komplexnejším a prakticky zameraným vedomostiam a zručnostiam, ktoré umožnia rozvoj a celkový úspech jednotlivcov na základe vlastnej aktivity, sebauvedomenia a spolupráce nielen v známych situáciách, javoch a problémoch, ale aj v nových podmienkach ich riešenia a aplikácie.
Štátny vzdelávací program (ďalej len „ŠVP“) bol vytvorený v súlade s Medzinárodnou normou pre klasifikáciu vzdelávania (International Standard Classification of Education – ISCED 99) s cieľom sprehľadnenia a porovnania vzdelávacích programov na národnej úrovni vzhľadom k štandardným charakteristikám ako sú dĺžka vzdelávania, vstupný vek žiaka do programu, zameranie programu (výchovné, všeobecnovzdelávacie, odborné, praktické), podmienky programu, kvalifikácia, normy certifikácie, možnosti ďalšieho vzdelávania a pod. ISCED je meradlom hodnotenia a porovnávania kvality obsahu vzdelávania. Vzdelávací program je preto základnou jednotkou klasifikácie ISCED 99.
ISCED 3 zodpovedá vyššiemu sekundárnemu - stredoškolskému vzdelávaniu. Subkategória ISCED 3A charakterizuje vzdelávacie programy určené k:
•	príprave žiakov na povolanie, získanie prvej odbornej kvalifikácie a priamy vstup na trh práce,
•	získaniu prvej odbornej kvalifikácie a možnosti pre vstup aj do ďalších programov na  vyšších stupňoch vzdelávania na ISCED 4 alebo 5.
Obsahové zameranie vzdelávacieho programu orientované na odborné vzdelávanie a praktickú prípravu je porovnateľné so zameraním vzdelávacích programov na úrovni ISCED 3A.
1.1.	Funkcia štátneho vzdelávacieho programu
Štátny vzdelávací program pre odborné vzdelávanie a prípravu (ďalej len „OVP“) vymedzuje predstavu štátu o zameraní, obsahu a výsledkoch OVP pre daný študijný odbor.
ŠVP je
a)	štátom vydaný kurikulárny pedagogický dokument, ktorý vymedzuje záväzné požiadavky na vzdelávanie na úrovni ISCED 3A pre daný študijný odbor – vzdelávacie výstupy, ktoré musí žiak po ukončení štúdia dosiahnuť a preukázať,
b)	záväzný dokument, ktorý sú školy povinné rešpektovať a rozpracovať do svojich školských vzdelávacích programov,
c)	otvorený kurikulárny dokument, ktorý sa bude podľa potrieb a požiadaviek inovovať.

ŠVP je postavený na týchto princípoch:
a)	znížený dôraz na obsah vzdelávania, zvýšenie dôrazu na požadované kompetencie a výsledky vzdelávania,
b)	podpora autonómie a zodpovednosti škôl a pluralitného vzdelávacieho prostredia,
c)	rozvoj individuality každého jednotlivca,
d)	dôraz na požadované kľúčové kompetencie pre výkon povolania,
e)	akcent na cieľovú kvalitu osobnosti žiaka ako potenciálneho zamestnanca,
f)	podpora zvýšenia kvality a efektivity vzdelávania vo vzťahu k rešpektovaniu vzdelávacích potrieb, študijných predpokladov, reálnych vzdelávacích podmienok, špecifických potrieb trhu práce v regiónoch škôl, dosiahnutých výsledkov práce školy, umožnenie rýchlych a potrebných inovácií, zlepšenie pedagogického a sociálneho prostredia,
g)	posilnenie odbornej a pedagogickej zodpovednosti a autonómie učiteľov, 
h)	záväzný podklad pre tvorbu školských vzdelávacích programov.

Cieľom ŠVP je:
a)	príprava žiakov na úspešný a zmysluplný osobný, občiansky a pracovný život,
b)	uplatnenie absolventov škôl na trhu práce,
c)	schopnosť prispôsobovať sa zmenám na trhu práce v rámci celoživotného vzdelávania,
d)	poskytovať možnosti ďalšieho vzdelávania.

ŠVP vymedzuje:
a)	všeobecne záväzný cieľ, obsah, rozsah a podmienky vzdelávania na ISCED 3A pre daný študijný odbor,
b)	cieľovú kvalitu osobnosti žiaka, ktorú má žiak po ukončení vzdelávania a prípravy dosiahnuť,
c)	pravidlá pre tvorbu školských vzdelávacích programov, hodnotenie výsledkov vzdelávania,
d)	záväzný základ pre stanovenie finančných prostriedkov.
ŠVP schválilo a vydalo Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky. Bol prerokovaný s príslušnými organizáciami zamestnávateľov s celoštátnou pôsobnosťou.
1.2.	Štruktúra štátneho vzdelávacieho programu
ŠVP stanovuje:
a)	ciele, formu, dĺžku a povinný obsah OVP študijného odboru,
b)	základný obsah OVP,
c)	pedagogicko-organizačné usporiadanie vzdelávania,
d)	profil absolventa vo vzťahu k požiadavkám zamestnávateľov – kvalifikačné požiadavky, t. j. vzdelávacie výstupy,
e)	podmienky priebehu a ukončovania vzdelávania a prípravy,
f)	materiálne, personálne a organizačné podmienky,
g)	podmienky bezpečnosti a ochrany zdravia,
h)	podmienky vzdelávania žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami.

ŠVP je rozpracovaný do nasledovných častí:
1.	Charakteristika ŠVP je úvodom do vzdelávacieho programu a konkretizuje ho. Vysvetľuje jeho funkciu, objasňuje pojmy, akými sú ciele vzdelávania, požiadavky na vzdelávanie, spôsoby a formy získavania vedomostí, zručností a kompetencií, ich vzťah k povolaniu a kvalifikácii, ktorú získavajú absolventi po ukončení programu. V tejto časti sa uvádza dĺžka štúdia, nevyhnutné vstupné požiadavky na štúdium, spôsob ukončenia štúdia, poskytnutý stupeň vzdelania, doklad o dosiahnutom vzdelaní, možnosti pracovného uplatnenia, možnosti ďalšieho vzdelávania. Súčasťou charakteristiky je určenie požiadaviek a obmedzení vo vzťahu k prístupnosti povolania z hľadiska veku absolventov, zdravotného stavu pri výkone povolania, atď. Požiadavky na bezpečnosť, ochranu zdravia a hygienu práce vychádzajú zo všeobecne platných predpisov, nariadení a vyhlášok .
2.	Kompetencie (profil) absolventa ŠVP sú kľúčovým východiskom pre školy, ktoré ich rozpracujú vo vlastných ŠkVP. Kompetencie musia spĺňať a pokrývať všetky požiadavky a potreby trhu práce a vzdelávania tak, aby absolvent dosiahol konkrétnu kvalifikačnú spôsobilosť – všeobecnú a odbornú. Táto časť programu je zásadným reformným obratom pri štruktúrovaní vzdelávania, ktorá si vyžaduje zmenu celkového prístupu ku vzdelávaniu a učeniu sa tak zo strany učiteľa, ako aj žiaka. Ide o proces určenia požiadaviek v podobe výkonových štandardov. V OVP je stanovenie výkonových štandardov výsledkom aktívnej a úzkej spolupráce so zamestnávateľmi v danom odbore štúdia a prípravy. Vytvorením kompetenčného profilu sa v ŠVP definujú konkrétne požiadavky na kvalifikovaný výkon (kvalifikačný štandard) pracovných činností v povolaní. Výkonové štandardy sa v sumatívnom hodnotení na maturitných skúškach podieľajú na definovaní vzdelávacích výstupov. Najvýznamnejšou kategóriou profilu absolventa sú kľúčové kompetencie, ktoré v súlade s cieľmi OVP smerujú k tomu, aby si žiaci na strednom stupni vzdelania vytvorili, v nadväznosti na základné vzdelanie, predpoklady a schopnosti lepšie sa uplatniť v spoločenskom, pracovnom a osobnom živote.
3.	Učebné plány sú základom pre tvorbu školských učebných plánov. Stanovujú základné proporcie medzi cieľovými zložkami vzdelávania formou minimálnych týždenných vyučovacích hodín a celkového počtu hodín za celé štúdium. ŠVP stanovuje záväzný minimálny počet hodín na všeobecné vzdelávanie a na odborné vzdelávanie vrátane klinickej praxe. Disponibilné hodiny slúžia k rozšíreniu časových dotácií všeobecnej zložky vzdelávania a sú podporným stimulom pre školy pri rozpracovaní študijného odboru pri zohľadnení potrieb školy, rozvojových programov regiónu, zamestnávateľov alebo žiakov.
Môžu sa využiť aj na podporu rozvoja osobnosti žiaka, jeho záujmovej orientácie zavedením pestrej škály voliteľných predmetov, prípadne ďalších účelovo zameraných kurzov.
4.	Vzdelávacie oblasti sú okruhy, do ktorých patrí problematika príbuzných školských predmetov rámcového učebného plánu. Sú stanovením obsahu vzdelávania. Vychádzajú z výkonových štandardov uvedených v kompetenčnom profile absolventa. Výkonové štandardy sa pretransformujú do obsahových štandardov. Obsahové štandardy sú záväznou normou pre školy, ktoré si podľa obsahových výkonových štandardov vytvoria predmety v každej vzdelávacej oblasti všeobecného vzdelávania. Vzdelávacie oblasti v ŠVP sú orientované na základné učivo, ktoré musia školy povinne rešpektovať. Majú nadpredmetový charakter, čo umožňuje školám rôzne štruktúrovať vlastné ŠkVP, využívať medzipredmetové vzťahy, rozvíjať aplikačné súvislosti s ohľadom na daný študijný odbor, rozvoj nových technológií,  zahraničné poznatky a skúseností, individuálne potreby a špecifiká žiakov, rodičov a spoločnosti. Štruktúrovaniu obsahu sa musí venovať dostatočne veľa času na jeho zoradenie a usporiadanie, aby sa žiakovi vytvorili tie najoptimálnejšie podmienky na štúdium a zvládnutie obsahu vzdelávania. Neoddeliteľnou súčasťou každej vzdelávacej oblasti sú aj výchovné a motivačné aspekty, ktoré sa musia začleniť do obsahu vzdelávania. Preto okrem základného učiva sa štruktúruje aj rozširujúce učivo, ktoré slúži na prehĺbenie základného učiva s ohľadom na záujmy žiaka, rozvoj jeho nadania, rozhľadu, a pod. Toto učivo má predovšetkým výchovný charakter a má prispieť k tomu, aby si žiaci osvojili určité postoje, hodnoty, rozhodovanie, atď. Môže sa vyučovať buď osobitne alebo ako integratívny vyučovací mostík aj formou rôznych projektov, písomných prác, a pod. Sú to rôzne témy ako napr. človek a sociálne prostredie, informačné a komunikačné technológie, človek a životné prostredie, multikulturálna výchova a pod. Do tejto kategórie patria aj voliteľné a nepovinné predmety, účelové kurzy v oblasti všeobecného a odborného vzdelávania. Vo všeobecnom vzdelávaní je súčasťou takmer všetkých vzdelávacích oblastí, podporuje medzipredmetové vzťahy, aplikačné súvislostí, dopĺňa a prepája rôzne oblasti základného učiva. V odbornom vzdelávaní je diferencovane začleňované do rôznych vzdelávacích oblastí podľa  charakteristiky daného odboru. Malo by sa predovšetkým zameriavať na materiálové a energetické zdroje, kvalitu pracovného prostredia, vplyvy pracovných činností na prostredie a zdravie, na technické a technologické procesy a riadiacu činnosť. Rozširujúce učivo sa môže realizovať rôznymi metódami a formami v rámci teoretického a praktického vyučovania, ale aj mimoškolskými aktivitami. V praktickom vyučovaní je vhodné viesť žiakov napr. k správnemu upotrebeniu, separovaniu a odvozu odpadov, využívaniu úsporných spotrebičov a postupov, dodržiavaniu požiadaviek na bezpečnosť a hygienu práce. Súčasťou vzdelávacieho programu je/sú aj účelové učivo/účelové kurzy, ktoré podporujú a prehlbujú špecifické záujmy žiaka, zdokonaľujú jeho kompetenčnú úroveň (teoretickú, praktickú, telesnú, osobnostnú). Tento typ učiva sa určí buď na štátnej úrovni alebo na úrovni škôl podľa indikovaných potrieb, záujmov a požiadaviek.
5.	Učebné zdroje chápeme ako učebné pomôcky, prostriedky a didaktickú techniku odporúčané vo vyučovacom procese. Sú nositeľom učiva a používajú sa v rôznych priestoroch. Ich súčasťou sú aj moderné technológie vo vzdelávaní. ŠVP odporúča základné učebné zdroje pre študijný odbor. Učebné zdroje predstavujú zdroj významných informácií a prostriedkov na vytváranie zručností a návykov žiakov, cestu ich motivácie, upevňovania a kontroly nadobudnutých vedomostí, zručností a postojov, orientácie na ich individuálne záujmy.
6.	Vzdelávanie žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami je integrálnou súčasťou vzdelávacieho systému. ŠVP predkladá možnosti sprístupniť vzdelávací program čo najširšiemu spektru žiakov. Škola musí zvážiť tieto možnosti a rozhodnúť, či vzdelávací program je vhodný aj pre konkrétnu skupinu žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami, či je spôsobilá ho upraviť podľa podmienok, potrieb a druhu znevýhodnenia a prispôsobiť podmienky na ich výučbu. Každá škola je však povinná sledovať individuálne potreby a záujmy žiakov a riešiť ich formou individuálnych učebných plánov a špecifických organizačných opatrení (napr. talentovaní alebo hyperaktívni žiaci).
7.	Základné podmienky na realizáciu ŠVP vychádzajú zo všeobecných platných noriem a určujú základné (minimálne) požiadavky na zabezpečenie  výchovno-vzdelávacieho procesu.
8.	Skúšobný poriadok maturitnej skúšky stanovuje všeobecne platné odporúčania o postupe tvorby tém na teoretickú a praktickú časť odbornej zložky maturitnej skúšky ako aj o kritériách celkového hodnotenia maturitnej skúšky – hodnotiace štandardy.
9.	Zásady pre tvorbu školských vzdelávacích programov určujú všetky pravidlá, postupy, cesty a prostriedky tvorby ŠkVP na základe ŠVP pre daný študijný odbor. Významnou podpornou zložkou je Metodika tvorby školských vzdelávacích programov.
1.3.	Vymedzenie pojmov
a)	Cieľ vzdelávania v ŠVP vyjadruje požiadavky na celkový vzdelanostný a osobnostný rozvoj žiaka, vymedzuje zámery výchovno-vzdelávacieho procesu a jeho vzdelávacie výstupy. V súlade s cieľmi stredného OVP sú v ŠVP formulované: všeobecné ciele založené na koncepte štyroch cieľov celoživotného vzdelávania pre 21. storočie formulované Medzinárodnou komisiou UNESCO. Z hľadiska prípravy na povolanie, uznávania a potvrdzovania získanej kvalifikácie – vzdelávacích výstupov v danom študijnom odbore sú v ŠVP špecifické ciele vyjadrené ako kompetencie kognitívne, ktoré zahŕňajú oblasť vedomostí, intelektuálnych zručností, poznávacích schopností (pamäť, myslenie, tvorivosť) a afektívne vymedzujúce oblasť postojov, hodnotovej orientácie a sociálno-komunikatívnych zručností.
Cieľ vzdelávania je východiskom a podmienkou pre formulovanie obsahu, zabezpečenie procesu vzdelávania a hodnotenia výsledkov vzdelávacieho procesu. Je popísaný v charakteristike vzdelávacieho programu.
b)	Kurikulum (angl. curriculum) – vzdelávací program znamená komplexný program riešenia všeobecných a špecifických cieľov, obsahu, metód a foriem vzdelávacieho procesu, stratégií a metód hodnotenia, organizácie a riadenia vzdelávania. Vývoj vzdelávacích programov je otvoreným procesom plánovania, realizácie a hodnotenia inštitucionálneho vzdelávania a vyžaduje si rozhodovanie a praktické riešenie na úrovni štátu, školy a triedy.
c)	Kurikulárny dokument vymedzuje vzdelávací program. ŠVP (v krajinách Európskej únie „National Curriculum“ – Národné kurikulum) je štátom garantovaný rámec, ktorý určuje ciele, obsah vzdelávania, vzdelávacie výstupy a smernice na realizáciu školských kurikúl v oblasti formálneho (počiatočného) vzdelávania. 
d)	Kompetencia je preukázaná schopnosť využívať vedomosti, zručnosti, postoje, hodnotovú orientáciu a iné spôsobilosti na predvedenie a vykonávanie funkcií podľa daných štandardov v práci, pri štúdiu v osobnom a odbornom rozvoji jedinca a pri jeho aktívnom zapojení sa do spoločnosti, v budúcom uplatnení sa v pracovnom a mimopracovnom živote a pre jeho ďalšie vzdelávanie. 
Poznáme tieto kategórie kompetencií:
Kľúčové kompetencie chápeme ako významnú a dôležitú kategóriu všeobecne integrujúcich, použiteľných a prenosných súborov vedomostí, zručností, postojov, hodnotovej orientácie a ďalších charakteristík osobnosti, ktoré každý človek potrebuje k svojmu osobnému naplneniu a rozvoju, aktívnemu občianstvu, sociálnemu začleneniu, k tomu, aby mohol primerane konať v rôznych pracovných a životných situáciách na takej úrovni, aby si ich mohol ďalej rozvíjať, zachovávať a aktualizovať v rámci celoživotného vzdelávania. Vychádzajú zo Spoločného Európskeho referenčného rámca kľúčových kompetencií pre celoživotné vzdelávanie.
Všeobecné kompetencie sú základné kognitívne (poznávacie) kompetencie, ktoré sa vyžadujú pre príbuzné skupiny povolaní (napr. matematika, čítanie, písanie, riešenie problémov, sociálne, komunikatívne a interpersonálne kompetencie). Vymedzujú široký poznávací základ potrebný pre uplatnenie človeka v spoločnosti a v mimopracovnom živote. Vytvárajú predpoklad celoživotného vzdelávania a prispievajú k profesionalizácii a adaptabilite každého jedinca.
Odborné kompetencie sú kompetencie vyšpecifikované z profilov (štandardov) práce, tradičných a nových povolaní. Sú to sociálne a komunikatívne kompetencie, strategické schopnosti pri kompetenciách založených na riešení problému pri zabezpečovaní úloh, organizačné kompetencie, iniciatívnosť a aktívnosť. Strategicky ovplyvňujú schopnosti absolventa uplatniť sa na trhu práce, prispôsobovať sa jeho zmenám, samostatne rozhodovať o svojej profesijnej kariére a angažovať sa vo svojej vlastnej práci a v spolupráci s inými ľuďmi. 
e)	Učenie je proces, v ktorom žiak získava, využíva a prispôsobuje si informácie, myšlienky a hodnoty, praktické a kognitívne kompetencie. Prebieha prostredníctvom premýšľania, osobných úvah, obnovy informácií a sociálnych interakcií.
f)	Vedomosti sú výsledkom zhromažďovania a prispôsobovania informácií v priebehu vzdelávania alebo učenia sa. V kontexte kvalifikácií poznáme teoretické alebo faktické vedomosti. 
g)	Zručnosti sú schopnosti aplikovať vedomosti a využívať know-how na zvládnutie rôznych úloh a riešenie problémov. V kontexte kvalifikácii sú kognitívne (napr. uplatnenie logického, kreatívneho alebo intuitívneho myslenia) a praktické (manuálna zručnosť, šikovnosť, pohotovosť a používanie metód, materiálov, prostriedkov, nástrojov a prístrojov). 
h)	Výkonový štandard je základné kritérium úrovne zvládnutia vedomostí, zručností a schopností. Vymedzuje úroveň významných vedomostí, zručností a kompetencií, ktoré má žiak podľa očakávania preukázať po ukončení vzdelávania. Musí odpovedať na otázku „Čo potrebuje žiak vedieť (kognitívna oblasť), čomu musí porozumieť (kognitívna a afektívna oblasť), čo má urobiť (afektívna a psychomotorická oblasť)“, aby splnil úlohu a preukázal svoj výkon. Je zároveň vstupným (cieľová požiadavka) a výstupným (vzdelávací výstup) štandardom. Výkonový štandard identifikuje merateľnosť vyučovacieho procesu. Popisuje produkt výučby, nie jej proces. Dôkazom dosiahnutia výkonového štandardu – vzdelávacieho výstupu je objektívne, validné a reliabilné sumatívne hodnotenie (maturitná skúška) na základe spoľahlivých kritérií, prostriedkov a postupov sumatívneho hodnotenia, ktorým sa overí dosiahnutie všeobecného a špecifického cieľa – hodnotiaci štandard. Z toho dôvodu je kompetenčný profil absolventa zásadným prvkom ŠVP . 
i)	Obsahový štandard určuje rozsah požadovaných vedomostí a zručností. Vymedzuje požiadavky a podmienky, ktoré určujú obsah vzdelávania (čo sa majú a ako sa majú žiaci naučiť a učiť) a zručnosti (čo majú žiaci urobiť a ako to majú urobiť), aby úspešne zvládli vzdelávací výstup (preukázali výkon) a vzdelávací program. Obsahový štandard sa formuluje na základe výkonového štandardu.
j)	Vzdelávací štandard obsahuje súbor požiadaviek na osvojenie si vedomostí, zručností a schopností, ktoré majú žiaci získať, aby mohli pokračovať vo vzdelávaní v nadväzujúcej časti vzdelávacieho programu alebo aby im mohol byť priznaný stupeň vzdelania. Je súborom výkonových a obsahových štandardov.
k)	Vzdelávacie výstupy sú stanovenia o tom, čo žiak vie, chápe a je schopný urobiť, aby ukončil proces učenia/vzdelávania. Ide o štruktúrovaný popis spôsobilosti (odborné, všeobecné) nevyhnutných pre výkon určitej pracovnej úlohy, činnosti alebo súboru činností v danom povolaní alebo skupine príbuzných povolaní. Vzdelávacie výstupy v oblasti OVP týkajúce sa získania, potvrdenia a uznania konkrétnej kvalifikácie (úplnej, čiastočnej) voláme kvalifikačný štandard. Každý vzdelávací výstup je vo svojej podstate výkonový štandard. 
l)	Hodnotiaci štandard definuje súbor kritérií, organizačných a metodických postupov na overenie dosiahnutých vzdelávacích výstupov. Vychádza z výkonového štandardu. Proces hodnotenia vytvára evidenciu o výkone žiaka.

Hodnotiaci štandard zahŕňa:
kritériá hodnotenia pre každú všeobecnú a odbornú spôsobilosť. Určujú, ako stanoviť dôkaz o tom, že výkon žiaka bol preukázaný. Pokiaľ kompetencie stanovujú, čo má žiak vedieť a urobiť v rámci danej pracovnej činnosti, kritériá určujú, podľa čoho to poznáme a či sú tieto kompetencie osvojené. Kritériá musia byť konkrétne, jasné a zodpovedajúce danej kompetencii.
prostriedky a postupy hodnotenia vymedzujú cesty a spôsoby overovania kompetencií,
organizačné a metodické pokyny pre maturitné skúšky predstavujú súbor pravidiel a predpisov v rámci platnej legislatívy.
m)	Hodnotenie je proces skompletizovania a interpretovania údajov a dôkazov o výkone žiaka. Skúšajúci overujú výkony žiakov vo vzťahu ku kritériám. V OVP sa sumatívnym hodnotením (maturitná skúška) overuje, potvrdzuje a uznáva získaná kvalifikácia v danom študijnom odbore.
n)	Kvalifikácia je formálny výsledok procesu hodnotenia a validácie, ktorý sa získa, keď kompetentný orgán určí, že absolvent dosiahol vzdelávacie výstupy zodpovedajúce daným štandardom (výkonový – kvalifikačný štandard, obsahový štandard, hodnotiaci štandard).

2. CIELE VÝCHOVY A VZDELÁVANIA

Cieľom výchovy a vzdelávania je umožniť žiakovi:
a)	získať kompetencie, a to najmä v oblasti komunikačných schopností, ústnych spôsobilostí a písomných spôsobilostí, využívania informačno-komunikačných technológií, komunikácie v štátnom jazyku, materinskom jazyku a cudzom jazyku, matematickej gramotnosti a kompetencie v oblasti prírodných vied a technológií, k celoživotnému učeniu, sociálne kompetencie a občianske kompetencie, podnikateľské schopnosti a kultúrne kompetencie,
b)	ovládať aspoň dva cudzie jazyky a vedieť ich používať,
c)	naučiť sa správne identifikovať a analyzovať problémy a navrhovať ich riešenia a vedieť ich riešiť,
d)	rozvíjať manuálne zručnosti, tvorivé, psychomotorické schopnosti, aktuálne poznatky a pracovať s nimi v oblastiach súvisiacich s nadväzujúcim vzdelávaním alebo na trhu práce,
e)	posilňovať úctu k rodičom a ostatným osobám, ku kultúrnym a národným hodnotám a tradíciám štátu, ktorého je občanom, k štátnemu jazyku, k materinskému jazyku a k svojej vlastnej kultúre,
f)	získať a posilňovať úctu k ľudským právam a základným slobodám a zásadám ustanoveným v Dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd,
g)	pripraviť sa na zodpovedný život v slobodnej spoločnosti, v duchu porozumenia a znášanlivosti, rovnosti muža a ženy, priateľstva medzi národmi, národnostnými a etnickými skupinami, náboženskej tolerancie,
h)	naučiť sa rozvíjať a kultivovať svoju osobnosť a celoživotne sa vzdelávať, pracovať v skupine a preberať na seba zodpovednosť,
i)	naučiť sa kontrolovať a regulovať svoje správanie, starať sa a chrániť svoje zdravie vrátane zdravej výživy a životné prostredie a rešpektovať všeľudské etické hodnoty,
j)	získať všetky informácie o právach dieťaťa a spôsobilosť na ich uplatňovanie.

3. VŠEOBECNÉ CIELE ODBORNÉHO VZDELÁVANIA A PRÍPRAVY NA ÚROVNI ISCED 3A

OVP je súčasťou celoživotného vzdelávania a musí byť súčasťou spoločnosti založenej na vedomostiach, v ktorej je vzdelávanie cestou rozvoja ľudskej osobnosti. Zámerom OVP je pripraviť žiaka na úspešný, zmysluplný a zodpovedný osobný, občiansky a pracovný život. Všeobecné ciele OVP na úrovni ISCED 3A sú:
1.	Cieľ – učiť sa poznávať znamená naučiť sa osvojiť si nástroje pochopenia sveta a rozvíjať schopnosti nevyhnutné k učeniu sa.
OVP má:
-	rozvíjať základné myšlienkové postupy žiakov, ich pamäť a schopnosť sústredenia,
-	podporovať osvojovanie všeobecných princípov a algoritmov riešenia problémov, javov a situácií, ako aj bežných zručností pre prácu s informáciami,
-	podporovať poznanie žiakov lepšieho chápania sveta, v ktorom žijú a nevyhnutnosť udržateľného rozvoja,
-	viesť k porozumeniu základných vedeckých, technologických a technických metód, postupov a nástrojov a rozvíjať zručnosti pri ich aplikácii,
-	rozvíjať osvojenie si základných poznatkov, pracovných postupov a nástrojov potrebných pre kvalifikovaný výkon povolania na trhu práce,
-	pripravovať žiakov pre celoživotné vzdelávanie.

2.	Cieľ – učiť sa rozhodovať znamená naučiť sa tvorivo zasahovať do svojho životného, pracovného a spoločenského prostredia.
OVP má:
-	rozvíjať aktívny a tvorivý prístup žiakov k riešeniu problémov a hľadaniu progresívnych riešení,
-	podporovať flexibilitu, adaptabilitu a kreativitu žiakov,
-	viesť žiakov k aktívnemu prístupu k práci, profesijnej kariére a prispôsobovaniu sa zmenám na trhu práce,
-	rozvíjať cieľavedomý prístup žiakov k tímovej a samostatnej práce,
-	vytvárať zodpovedný prístup žiakov k plneniu svojich povinností a rešpektovaniu stanovených pravidiel,
-	viesť žiakov k hodnoteniu svojich schopností a rešpektovaniu schopností druhých,
-	rozvíjať zručnosti potrebné k rokovaniu, diskusii, kompromisu, obhajobe svojho stanoviska a k akceptovaniu stanovísk druhých,
-	viesť žiakov k chápaniu práce ako príležitosti pre sebarealizáciu.

3.	Cieľ – učiť sa existovať znamená porozumieť vlastnej osobnosti a jej vytváraniu v súlade s všeobecne akceptovanými morálnymi hodnotami.
OVP má:
-	rozvíjať telesné a duševné schopnosti a zručnosti žiakov, prehlbovať zručnosti potrebné k sebareflexii, sebapoznaniu a sebahodnoteniu,
-	vytvárať primerané sebavedomie a inšpiráciu žiakov,
-	rozvíjať slobodné, kritické a nezávislé myslenie žiakov, ich úsudok a rozhodovanie,
-	viesť k prijímaniu zodpovednosti žiakov za svoje myslenie, rozhodovanie, správanie a cítenie,
-	viesť žiakov k emocionálnemu a estetickému vnímaniu,
-	rozvíjať kreativitu, nadanie, špecifické schopnosti a predstavivosti.
4.	Cieľ – učiť sa žiť v spoločnosti a žiť s ostatnými znamená vedieť spolupracovať s ostatnými a podieľať sa na živote spoločnosti a nájsť si v nej svoje miesto.
OVP má:
-	rozvíjať úctu k ľudskému životu a jeho hodnote,
-	vytvárať úctu a rešpekt k živej a neživej prírode, k ochrane životného prostredia a k chápaniu globálnych problémov ľudstva,
-	prehlbovať osobnostnú, národnostnú a občiansku identitu žiakov, ich pripravenosť chrániť vlastnú identitu a rešpektovať identitu druhých,
-	viesť žiakov k tomu, aby sa vo vzťahu k iným ľuďom oslobodili od predsudkov, xenofóbie, intolerancie, rasizmu, agresívneho nacionalizmu, etnickej, náboženskej a inej neznášanlivosti,
-	vytvárať zodpovedné a slušné správanie žiakov v súlade s morálnymi zásadami a zásadami spoločenského správania sa,
-	viesť žiakov k aktívnej účasti v občianskom živote a spolupráci na rozvoji demokracie,
-	rozvíjať komunikačné zručnosti žiakov a zručnosti pre hodnotný pracovný, rodinný a partnerský život.

4. CHARAKTERISTIKA ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU ŠTUDIJNÉHO ODBORU: 5308 6  ZDRAVOTNÍCKY LABORANT
4.1. 	Popis vzdelávacieho programu
Vzdelávací program je určený pre študijný odbor: 5308 6 zdravotnícky laborant 
Zameriava sa na kvalifikovanú prípravu zdravotníckych pracovníkov pre oblasť laboratórnej medicíny v zdravotníckych zariadeniach, úradoch verejného zdravotníctva  a ďalších zariadeniach. Jeho obsah a štruktúra poskytuje široký odborný profil, ktorý je zárukou prípravy absolventov schopných samostatne vykonávať základné laborantské činnosti pre  oblasti klinickej biochémie, hematológie, transfuziológie, mikrobiológie, patologickej anatómie, histológie, imunológie, toxikológie, genetiky a verejného zdravotníctva.
Z hľadiska jeho použitia pre cieľové skupiny vzdelávacej sústavy Slovenskej republiky sa vzdelávanie organizuje formou:
1.	Dennou uskutočňujúcou sa ako celodenné vzdelávanie pre absolventov základnej školy a pre absolventov  strednej školy s maturitou.
2.	Externou uskutočňujúcou sa ako dvojročné večerné pomaturitné vzdelávanie 
Podmienky prijatia na vzdelávanie je splnenie podmienok prijímacieho konania.
Absolventi tohto vzdelávacieho programu získajú úplné stredné odborné vzdelanie (alebo získajú odbornú kvalifikáciu v inom odbore vzdelania, než v ktorom vykonali maturitnú skúšku), ktoré podľa klasifikácie ISCED predstavuje úroveň 3A. 
Výstupným dokladom o získanom vzdelaní je maturitné vysvedčenie. 
Uchádzači o štúdium v externej forme v dobe prijímacieho konania ako aj počas celej dĺžky štúdia musia byť v pracovnom pomere a pracovať na pozícii laboranta v zdravotníckych zariadeniach alebo zariadeniach úradov verejného zdravotníctva. 
Absolventi tohto vzdelávacieho programu získajú úplné stredné odborné vzdelanie (alebo získajú odbornú kvalifikáciu v inom odbore vzdelania, než v ktorom vykonali maturitnú skúšku), ktoré podľa klasifikácie ISCED predstavuje úroveň 3A. 
Výstupným dokladom o získanom vzdelaní je maturitné vysvedčenie.

Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant 	
Odborné zamerania:	––––	
Vzdelávacie oblasti v odbornom vzdelávaní:	Teoretické vzdelávanie a praktická príprava
Odborná klinická prax	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	1.	Denné štúdium 
2.	Denné pomaturitné kvalifikačné štúdium 
3.	Večerné pomaturitné kvalifikačné štúdium 	

Základné údaje
Vyučovací jazyk	Štátny jazyk	
Dĺžka vzdelávania a prípravy:	4 roky
2 roky
2 roky	
Študijný odbor je
určený pre:	1.	Absolventov základnej školy
2.	Absolventov strednej školy, ukončenej maturitnou skúškou	
Podmienky na prijatie
do študijného odboru:	Do prvého ročníka denného štúdia môžu byť prijatí absolventi základnej alebo strednej školy, ktorí splnili podmienky prijímacieho konania.
Do prvého ročníka externého štúdia môžu byť prijatí absolventi strednej školy ukončenej maturitnou skúškou (pomaturitné kvalifikačné štúdium), ktorí splnili podmienky prijímacieho konania a ktorí v dobe prijímacieho konania ako aj počas celej dĺžky štúdia sú v pracovnom pomere a pracujú na pozícii laboranta v zdravotníckych zariadeniach alebo zariadeniach úradov verejného zdravotníctva.
Do študijného odboru zdravotnícky laborant môžu byť prijatí žiaci, ktorí spĺňajú zdravotné kritériá na prácu v odbore, vrátane kritérií pre pracovníkov vykonávajúcich epidemiologicky závažnú činnosť. Vyjadrenie lekára o zdravotnom stave uchádzača musí byť pripojené.
Profilové predmety na prijímacie skúšky:
- slovenský jazyk a literatúra
- chémia	
Spôsob ukončenia vzdelávania a prípravy:	Maturitná skúška alebo maturitná skúška z odborných predmetov	
Doklad o dosiahnutom vzdelaní:	Dokladom o dosiahnutom vzdelaní je vysvedčenie o maturitnej skúške.	
Poskytnutý stupeň vzdelania:	Štúdium poskytuje úplné stredné odborné vzdelanie
Klasifikácia stupňov vzdelania podľa ISCED: 3 A	

Pracovné uplatnenie absolventa:	Zdravotnícky laborant je zdravotnícky pracovník, ktorý sa uplatní najmä v oblasti klinickej biochémie, hematológie, transfuziológie, mikrobiológie, patologickej anatómie, histológie, imunológie, toxikológie,  genetiky v zdravotníckych zariadeniach a na pracoviskách verejného zdravotníctva.	
Nadväzná odborná príprava:	Vysokoškolské štúdium najmä v odbore laboratórne vyšetrovacie metódy a ďalších nelekárskych študijných odboroch.
Ďalšie vzdelávanie zdravotníckych pracovníkov podľa platnej legislatívy MZ SR	

1.	Charakteristika obsahu vzdelávania a prípravy
Obsah vzdelania je koncipovaný tak, aby žiaci zvládli všeobecné a odborné poznatky a zručnosti na požadovanej profesionálnej úrovni nevyhnutné na získanie úplného všeobecného vzdelania a odbornej spôsobilosti na výkon zdravotníckeho povolania v kategórii laborant: zdravotnícky laborant. Tomu zodpovedá štruktúra a obsah odbornej zložky vzdelávania  vrátane klinickej praxe. Dominantnú zložku odbornej prípravy tvoria predmety teoretického a praktického zamerania, najmä klinická biochémia, hematológia a transfuziológia, mikrobiológia, epidemiológia, histológia a klinická prax. Tieto predmety prehlbujú vzťah medzi teoretickými vedomosťami a praktickým osvojovaním si profesionálnych zručností.

2.	Požiadavky zdravotnej spôsobilosti na uchádzača
Do stredných zdravotníckych škôl môžu byť prijatí uchádzači, ktorých zdravotný stav posúdil a na prihláške potvrdil všeobecný lekár pre deti a dorast alebo všeobecný lekár pre dospelých. Do študijného odboru zdravotnícky laborant môžu byť prijatí žiaci, ktorí spĺňajú zdravotné kritériá na prácu v odbore, vrátane kritérií pre pracovníkov vykonávajúcich epidemiologicky závažnú činnosť a podľa legislatívnych predpisov MZ SR. 
Do študijného odboru 5308 6  zdravotnícky laborant  nemôžu byť prijatí uchádzači, ktorí majú mentálne, zmyslové alebo telesné postihnutie, zdravotné oslabenie alebo ochorenie, majú narušenú komunikačnú schopnosť, špecifické poruchy učenia alebo správania sa, autistický syndróm, poruchy psychického vývinu.

3.	Požiadavky na bezpečnosť, ochranu zdravia a hygienu práce
Požiadavky vychádzajú zo všeobecne platných predpisov, nariadení a vyhlášok.
Výchova k bezpečnosti a ochrane zdravia, hygiene práce a ochrane pred požiarom je neoddeliteľnou súčasťou teoretického vyučovania, praktickej prípravy a klinickej praxe.
V priestoroch určených na vyučovanie žiakov je potrebné utvoriť podľa platných predpisov podmienky na zaistenie bezpečnosti a hygieny práce. Je nevyhnutné preukázateľne poučiť žiakov o bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci a dodržiavanie týchto predpisov vyžadovať. 
V priestoroch určených na praktickú prípravu je potrebné podľa platných technických predpisov vytvoriť podmienky na bezpečnú prácu, dôkladne a preukázateľne oboznámiť žiakov s predpismi o bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci, s hygienickými predpismi, s technickými predpismi a technickými normami, s predpísanými technologickými postupmi, s pravidlami bezpečnej obsluhy technických zariadení, používaním ochranných prostriedkov
a dodržiavanie týchto predpisov kontrolovať a vyžadovať. 
Pracovná činnosť v študijnom odbore si vyžaduje stále a priame vedenie odborného učiteľa alebo odborného pracovníka povereného vedením nácviku a upevňovania odborných činností. 
V procese priebehu praktických činností sa musia používať predpísané ochranné pracovné prostriedky a pomôcky, technika a prístroje v bezchybnom stave.
Klinická prax v zdravotníckych a ďalších zariadeniach prebieha v záujme bezpečnosti a ochrany zdravia žiakov  rovnako ako aj z hľadiska zdravotníckej etiky, ochrany zdravia pacientov/klientov a hygieny v skupinách s počtom žiakov najviac 4 až 6, podľa charakteru činností.
4.2.	Hodnotenie
Hodnotenie je jednou z najvýznamnejších činností kontroly vyučovacieho procesu, ktorou sa zisťujú a posudzujú výsledky vzdelávania. Musí spĺňať tieto funkcie:
1.	diagnostická, ktorá určuje mieru vedomostí, zručností, postojov žiakov a ich nedostatkov,
2.	prognostická, ktorá identifikuje zodpovedajúce predpoklady, možnosti a potreby ďalšieho vývoja žiakov,
3.	motivačná, ovplyvňujúca pozitívnu motiváciu žiakov,
4.	výchovná, formujúca pozitívne vlastnosti a postoje žiakov,
5.	informačná, ktorá dokumentuje výsledky vzdelávania,
6.	rozvíjajúca, ktorá ovplyvňuje sebakontrolu a sebahodnotenie žiakov,
7.	spätnoväzbová, ktorá vplýva na revidovanie procesu výučby.
ŠVP odporúča v rámci celého výchovno-vzdelávacieho procesu akceptovať tieto funkcie a na základe nižšie uvedených kritérií využívať nasledovné formy hodnotenia:
1.	podľa výkonu žiaka
a)	výkonové hodnotenie, v ktorom sa výkon žiaka porovnáva s výkonom iných žiakov,
b)	hodnotenie absolútneho výkonu, kde sa výkon žiaka meria na základe stanoveného kritéria (norma, štandard),
c)	individuálne hodnotenie, pri ktorom sa porovnáva aktuálny výkon žiaka s jeho predchádzajúcim výkonom.

2.	podľa cieľa vzdelávania
a)	sumatívne hodnotenie na jasne definovaných kritériách pri ukončení štúdia (maturitná skúška),
b)	formatívne hodnotenie zabezpečuje spätnú väzbu medzi žiakom a učiteľom.

3.	podľa času
a)	priebežné hodnotenie, kde sa žiak hodnotí v priebehu celého vyučovacieho obdobia,
b)	záverečné hodnotenie, pri ktorom sa žiak hodnotí jednorázovo na konci vyučovacieho obdobia.

4.	podľa informovanosti
a)	formálne hodnotenie, kedy je žiak dopredu informovaný o hodnotení a môže sa naň pripraviť,
b)	neformálne hodnotenie, pri ktorom sa pozoruje bežná činnosť žiaka vo vyučovacom procese.
5.	podľa činnosti
a)	hodnotenie priebehu činnosti, napr. rôznych cvičení, úloh a pod.,
b)	hodnotenie výsledku činnosti, napr. test, zistená hodnota parametra, výkres, model, výrobok a pod.
6.	podľa prostredia
a)	interné hodnotenie, prebieha v škole učiteľmi,
b)	externé hodnotenie prebieha v škole inými ľuďmi napr. učiteľ z inej školy, odborník z praxe, inšpektor a pod.
Hodnotenie v OVP je založené na hodnotiacom štandarde. Je to súbor kritérií, organizačných a metodických postupov na overovanie vzdelávacích výkonov – výkonových štandardov. Zisťuje, či žiak predpísaný vzdelávací výstup zvládol.
Hodnotiaci štandard zahŕňa:
•	Kritériá hodnotenia zisťujú mieru realizácie plánovaných výsledkov, určujú, ako stanoviť dôkaz o tom, že učenie bolo ukončené a preukázané pre požadovaný výkonový štandard. Je dôležité aby kritériá hodnotenia boli definované na jeden výkon, aby boli konkrétne, jasné, stručné, zamerané buď na proces (činnosť) alebo na výsledok činnosti.
•	Spôsoby a postupy hodnotenia môžu byť rôzne. Pre OVP odporúčame rozdeliť ich podľa nasledovných kritérií:
•	podľa počtu skúšaných žiakov
•	individuálne
•	skupinovo
•	frontálne
•	podľa časového zaradenia
•	priebežné skúšanie (skúša sa učivo jednej alebo niekoľkých vyučovacích hodín),
•	súhrnné skúšanie (skúša sa učivo tematického celku alebo učivo za celé klasifikačné obdobie),
•	záverečné skúšanie (maturitné alebo opravné skúšky).
•	podľa spôsobu vyjadrovania sa
•	ústne hodnotenie (otázka – odpoveď),
•	písomné hodnotenie (cieľový test, test voľných odpovedí, stanovenie, určenie niečoho, prípadová štúdia, projekt, zistenie a pod.),
•	praktické hodnotenie (cvičenia, simulácie, projekty a pod.).
•	podľa vzdelávacích výstupov sa hodnotia kognitívne (rozumové) kompetencie napr. pamäťové alebo aktuálne činnosti a praktické kompetencie (výrobok, proces, postup). Odporúčame zaviesť tzv. „Portfólio“ ako súbor dokumentov o rôznych aktivitách žiaka a jeho výsledkoch, ako aj o oblastiach jeho aktivít, činností a miery ich praktického zvládnutia. Je to súbor dôkazov, ktoré umožňujú hodnotiť rozvoj kompetencií za určité obdobie. Pri hodnotení praktických kompetencií sa veľmi osvedčilo hodnotenie na základe „Referencií“ kompetentných osôb, odborníkov alebo organizácií, ktoré vypovedajú o kvalite vedomostí, zručností a postojoch. Rôzne metódy hodnotenia praktických a kognitívnych kompetencií ukazuje nasledovná tabuľka.

Zoznam štandardných nástrojov hodnotenia 
ODBORNÉ KOMPETENCIE 
	KOGNITÍVNE KOMPETENCIE	
Praktické cvičenia	Ústna odpoveď (krátke, súvislé	
Simulované situácie	a obmedzené odpovede, doplnenia)	
Úloha hrou	Písomné odpovede (testy)	
Ústne odpovede	Projekt	
Projekt	Zistenie	
Zistenie	Stanovenie (niečo určiť)	
Stanovenie (niečo určiť)	Porovnanie	
Prípadová štúdia	Prípadová štúdia	
Zapisovanie do pracovnej knihy	Školská práca	
Protokoly	Úlohy a cvičenia	
Správy		
Osobný rozhovor		
Dotazník		

Pri rozhodovaní o využití uvedených postupov platia tieto zásady:
•	praktické, ústne a písomné overovanie by sa malo používať vtedy, ak je možné overiť kompetencie na základe kritérií v určitom stanovenom čase,
•	písomné overovanie by sa malo použiť tam, kde sa dá predložiť vopred pripravený písomný materiál,
•	portfólio by sa malo použiť vtedy, keď ide o priebežné hodnotenie a nie je možné hodnotiť kompetencie podľa kritérií v stanovenom čase.
Organizačné a metodické pokyny sa týkajú platných predpisov, dokumentácie a pravidiel pre maturitnú skúšku.
V oblasti OVP odporúčame systematické hodnotenie žiakov v kombinácií ústnej a písomnej formy, v praktickej príprave pestrú škálu praktických úloh a riešenie odborných problémových situácií.
5. KOMPETENCIE (PROFIL) ABSOLVENTA
5.1. 	Celková charakteristika absolventa

Študijný odbor zdravotnícky laborant pripravuje  zdravotníckych pracovníkov, ktorí sú spôsobilí vykonávať základné  laborantské činnosti na pracoviskách laboratórnej medicíny  v oblasti klinickej biochémie, hematológie, transfuziológie, mikrobiológie, patologickej anatómie, histológie, imunológie, toxikológie,  genetiky a na pracoviskách verejného zdravotníctva.
Náročnosť zdravotníckeho povolania si vyžaduje široký všeobecný rozhľad, rozsiahle odborné vedomosti a spôsobilosti a kladie vysoké nároky na osobnostný rozvoj. Absolvent je schopný aplikovať nadobudnuté vedomosti a zručnosti v praxi, zorganizovať, zrealizovať aktivity, vyhodnotiť prácu svoju i svojich kolegov.
Dôležitou súčasťou profilu absolventa sú jeho vedomosti a spôsobilosti z oblasti starostlivosti o zdravie a jeho ochranu, z oblasti klinickej biochémie, hematológie, transfuziológie, mikrobiológie, patologickej anatómie, histológie, imunológie, toxikológie,  genetiky a z oblasti bezpečnosti práce. 
V správaní absolventa dominuje tolerancia, empatia, asertivita a prosociálne správanie. Absolvent je pripravený pracovať tvorivo samostatne i v tíme, v praktickej i teoretickej činnosti, je komunikatívny, zručný v nadväzovaní a sprostredkovaní kontaktov, má kultivované vystupovanie a prejavy. Vyznačuje sa vysokým stupňom sebaregulácie a sebakontroly, schopnosťou spolupráce. Má predpoklady na ďalší odborný, profesionálny i osobnostný rozvoj, inováciu práce i prehlbovanie vedomostí a zručností a je naklonený a otvorený novým trendom a metódam v danej profesii. 
Absolvent má predpoklady konať cieľavedome, rozvážne a rozhodne v súlade s právnymi predpismi spoločnosti, zásadami vlastenectva, humanizmu a demokracie. Predpokladá sa jeho schopnosť samostatného ďalšieho rozvoja a štúdia odboru na základe získaných vedomostí vo všeobecnovzdelávacích i odborných predmetoch. 
Odborná stredoškolská príprava je orientovaná tak, aby absolvent strednej zdravotníckej školy mohol ďalej pokračovať vo vysokoškolskom vzdelávaní na prvom a druhom stupni.
Absolvent študijného odboru je pripravený:
-	vykonávať laboratórne vyšetrenia podľa štandardných analytických metód, ktorých účelom je zistiť zmeny za fyziologických a patologických podmienok 
-	aplikovať nadobudnuté vedomosti a zručnosti pri samostatnom riešení pracovných problémov
-	poskytovať odbornú prvú pomoc
-	uplatňovať moderné metódy a štýl práce
-	podieľať na tímovej práci, na organizácii a riadení pracoviska
Absolvent sa uplatní na pracoviskách laboratórnej medicíny  zdravotníckych zariadení a na pracoviskách verejného zdravotníctva kde pracuje v samostatne alebo v tíme.
Odbornou praxou a ďalším štúdiom si zvyšuje kvalifikáciu.
Po absolvovaní vzdelávacieho programu absolvent disponuje nasledujúcimi kompetenciami.
5.2. 	Kľúčové kompetencie 
Vzdelávanie v ŠVP v súlade s cieľmi stredného odborného vzdelávania na úrovni ISCED 3A smeruje k tomu, aby si žiaci vytvorili na tejto úrovni zodpovedajúce schopnosti a študijné predpoklady. Kľúčové kompetencie sa musia zakomponovať do všetkých vzdelávacích oblastí. V súlade so Spoločným európskym rámcom kľúčových kompetencií ako základným orientačným nástrojom pre vymedzenie kľúčových kompetencií ŠVP vymedzil nasledovné kľúčové kompetencie:
1.	Komunikatívne a sociálno-interakčné spôsobilosti
Sú to spôsobilosti, ktoré sú základom pre ďalšie získavanie vedomostí, zručností, postojov a hodnotovej orientácie. Patria sem schopnosti nevyhnutné pre pracovný a spoločenský život, ktoré v konkrétnych situáciách umožnia žiakom primerane ústne a písomne sa vyjadrovať, spracovávať a využívať písomné materiály, znázorňovať, vysvetľovať a riešiť problémové úlohy a situácie komplexného charakteru, čítať, rozumieť a využívať text. Tieto kompetencie sú veľmi úzko späté s osvojovaním si kultúry myslenia a poznávania, vyhľadávania, uchovávania, využívania a vytvárania informácií, s rozvojom schopnosti komunikovať aspoň v jednom cudzom jazyku. Žiaci sa získaním týchto spôsobilostí naučia akým spôsobom sa vymieňajú informácie, ako generovať produktívne samoriadené učenie, zapamätajú si, že učenie je v konečnom dôsledku sociálny proces prispôsobovania učebného prostredia pre integráciu aj znevýhodnených sociálnych skupín.

Absolvent má:
-	vyjadrovať a zdôvodňovať svoje názory,
-	reprodukovať a interpretovať prečítaný alebo vypočutý text v materinskom a cudzom jazyku,
-	podať výklad a popis konkrétneho objektu, veci alebo činnosti,
-	vyjadrovať sa nielen podrobne a bohato, ale aj krátko a výstižne,
-	aktívne komunikovať najmenej v dvoch cudzích jazykoch,
-	vedieť samostatne rozhodovať o úprave informačného materiálu vzhľadom na druh oznámenia a širší okruh užívateľov,
-	štylizovať listy (formálne, neformálne), informačné útvary (inzerát, oznam), vyplňovať formuláre (životopis, žiadosť),
-	navrhovať návody k činnostiam, písať odborné materiály a dokumenty v materinskom a cudzom jazyku,
-	osvojovať si grafickú a formálnu úpravu písomných prejavov,
-	spracovávať písomné textové informácie (osnova, výpisky, denník) a materiály podľa účelu oznámenia a s ohľadom na potreby užívateľa,
-	orientovať sa, získavať, rozumieť a aplikovať rôzne informácie, posúdiť ich význam v osobnom živote a v povolaní,
-	vyhľadávať a využívať jazykové a iné výrazové prostriedky pri riešení zadaných úloh a tém v cudzom jazyku,
-	vedieť prijímať a tvoriť text, chápať vzťahy medzi rečovou situáciou, témou a jazykovým prejavom v materinskom a cudzom jazyku,
-	rozlišovať rôzne druhy a techniky čítania, ovládať orientáciu sa v texte a jeho rozbor z hľadiska kompozície a štýlu v materinskom a cudzom jazyku,
-	ovládať operácie pri práci s počítačom,
-	pochopiť a vyhodnocovať svoju účasť na procese vzdelávania a jeho výsledku, ktorý zabezpečuje právo voľného pohybu občana žiť, študovať a pracovať v podmienkach otvoreného trhu práce,
-	pochopiť a osvojiť si metódy informačnej a komunikačnej technológie včítane možnosti učenia sa formou on-line,
-	oboznámiť sa s motivačnými vzdelávacími programami, ktoré sú zamerané na riešenie problémov a poskytovanie prístupných príležitostí pre celoživotné vzdelávanie, ktoré vytvára možnosť virtuálnej komunikácie medzi lokálnymi komunitami.

2.	Intrapersonálne a interpersonálne spôsobilosti
Sú to schopnosti, ktoré žiak získava za účelom aktívneho zapojenia sa do spoločnosti založenej na vedomostiach s jasným zmyslom pre vlastnú identitu a smer života, sebazdokonaľovanie a zvyšovanie výkonnosti, racionálneho a samostatného vzdelávania a učenia sa počas celého života, aktualizovania a udržovania potrebnej základnej úrovne zručností. Od žiaka sa vyžaduje regulovať správanie, prehodnocovať základné zručnosti, sebatvoriť, zapájať sa do medziľudských vzťahov, pracovať v tíme, preberať zodpovednosť sám za seba a za prácu iných, schopnosť starať sa o svoje zdravie a životné prostredie, rešpektovať všeľudské etické hodnoty, uznávať ľudské práva a slobody.
Absolvent má:
-	významne sa podieľať na stanovení zodpovedajúcich krátkodobých cieľov, ktoré smerujú k zlepšeniu vlastnej výkonnosti,
-	vedieť samostatne predkladať jednoduché návrhy a projekty, formulovať, pozorovať, triediť a merať hypotézy,
-	overovať a interpretovať získané údaje,
-	rozhodovať o princípoch kontrolného mechanizmu,
-	rozvíjať vlastnú aktivitu, samostatnosť, sebapoznanie, sebadôveru a reproduktívne myslenie,
-	samostatne predkladať návrhy na výkon práce, za ktorú je zodpovedný,
-	predkladať primerané návrhy na rozdelenie jednotlivých kompetencií pre ostatných členov tímu a posudzovať spoločne s učiteľom a s ostatnými, či sú schopní určené kompetencie zvládnuť,
-	ovládať základy modernej pracovnej technológie a niesť zodpovednosť za prácu v životnom prostredí, jeho ochranu, bezpečnosť a stratégiu jeho rozvoja,
-	samostatne pracovať a zapájať sa do práce kolektívu, riadiť jednoduchšie práce v menšom kolektíve, niesť zodpovednosť aj za prácu druhých,
-	vytvárať, objasňovať a aplikovať hodnotový systém a postoje,
-	určovať vážne nedostatky a kvality vo vlastnom učení, pracovných výkonoch a osobnostnom raste,
-	stanovovať si ciele a priority podľa svojich osobných schopností, záujmov, pracovnej orientácie a životných podmienok,
-	plniť plán úloh smerujúci k daným cieľom a snažiť sa ich vylepšovať formou využívania sebakontroly, sebaregulácie, sebahodnotenia a vlastného rozhodovania,
-	overovať získané poznatky, kriticky posudzovať názory, postoje a správanie druhých,
-	mať zodpovedný vzťah k svojmu zdraviu, starať sa o svoj fyzický a duševný rozvoj, byť si vedomý dôsledkov nezdravého životného štýlu a závislostí, prijímať a plniť zodpovedne dané úlohy,
-	predkladať spolupracovníkom vlastné návrhy na zlepšenie práce, bez zaujatosti posudzovať návrhy druhých,
-	prispievať k vytváraniu ústretových medziľudských vzťahov, predchádzať osobným konfliktom, nepodliehať predsudkom a stereotypom v prístupe k druhým.

3.	Schopnosť tvorivo riešiť problémy
Tieto schopnosti sa využívajú na identifikovanie problémov, na ich analýzu a stanovenie efektívnych postupov, perspektívnych stratégií a vyhodnocovanie javov. Sú to schopnosti, ktoré sa objavujú v náročnejších podmienkach, aj pri riešení problémov ľudí, ktorí sa nevedia zaradiť do spoločenského života. Žiaci musia byť schopní vyhodnocovať základné dopady, napr. dopad na životné prostredie, dopad nerozvážnych rozhodnutí alebo príkazov, pracovný a osobný dopad v širšom slova zmysle ako je ekonomický blahobyt, telesné a duševné zdravie a pod. Sú to teda schopnosti, ktoré na základe získaných vedomostí umožňujú stanoviť jednoduché algoritmy na vyriešenie problémových úloh, javov a situácií a získané poznatky využívať v osobnom živote a povolaní.
Absolvent má:
-	objasňovať formou systematického poznávania najzávažnejšie rysy problémov, využívať za týmto účelom rôzne všeobecne platné pravidlá,
-	získavať samostatným štúdiom všetky nové informácie vzťahujúce sa priamo k objasneniu neznámych oblastí problému,
-	zhodnotiť význam rozmanitých informácií, samostatne zhromažďovať informácie, vytriediť a využiť len tie, ktoré sú pre objasnenie problému najdôležitejšie,
-	určovať najzávažnejšie rysy problému, zvažovať rôzne možností riešenia, ich klady a zápory v danom kontexte aj v dlhodobejších súvislostiach, stanoviť kritériá pre voľbu konečného optimálneho riešenia,
-	vedieť vybrať vhodné postupy pre realizáciu zvoleného riešenia a dodržiavať ho,
-	poskytovať ľuďom informácie (oznamovanie, referovanie, rozprávanie, vyučovanie),
-	vedieť ovplyvňovať ľudí (vysvetľovanie, presvedčovanie),
-	spolupracovať pri riešení problémov s inými ľuďmi.

4.	Podnikateľské spôsobilosti
Prispievajú k tvorbe nových pracovných miest, umožňujú samozamestnanosť, pomáhajú ľuďom nachádzať prácu, orientovať sa na vlastné podnikanie, zlepšovať svoje pracovné a podnikateľské výkony. Učiť sa ako sa učiť, prispôsobovať sa zmenám a využívať informačné toky, to sú generické zručnosti, ktoré by mal získať žiak. Je potrebné vyvíjať motivačné opatrenia. Investovanie do ľudských zdrojov tiež znamená umožniť jednotlivcom, aby si riadili vlastné „životné portfóliá“ a zviditeľniť im širší rozsah vzdelávacích cieľov. Tvorivé a inovatívne prístupy do ľudských zdrojov sú integrálnou súčasťou rozvoja spoločnosti založenej na vedomostiach. Tieto kompetencie vznikajú v kontexte socio-ekonomickej krízy a transformácie organizácie práce, ktorých dôsledkom je nový model riadenia.
Absolvent má:
-	vedieť spracovať základné analytické prieskumy a predkladať primerané návrhy na výkon takej práce, ktorú je schopný zodpovedne vykonať,
-	orientovať sa v rôznych štatistických údajoch a vedieť ich využívať pre vlastné podnikanie,
-	vyhodnocovať možnosti plánovania realizácie projektov,
-	rozpoznávať a rozvíjať kvality riadiaceho zamestnanca s aspektom na komunikatívne schopnosti, asertivitu, kreativitu a odolnosť voči stresom,
-	vedieť vystihnúť princípy odmeňovania a oceňovania aktívnych a tvorivých zamestnancov,
-	ovládať princípy priebežnej kontroly, diagnostiky skutočného stavu a úrovne vlastného pracoviska,
-	využívať zásady konštruktívnej kritiky, vedieť primerane kritizovať, ale aj znášať kritiku od druhých,
-	pracovať s materiálmi a informáciami v dvoch cudzích jazykoch,
-	ovplyvňovať druhých a koordinovať ich úsilie,
-	rýchle sa rozhodovať a prijímať opatrenia,
-	myslieť systémovo a komplexne,
-	rešpektovať právo a zodpovednosť,
-	mať zodpovedný postoj k vlastnej profesijnej budúcnosti a ďalšiemu vzdelávaniu, uvedomovať si význam celoživotného učenia a byť pripravený prispôsobovať sa k zmeneným pracovným podmienkam, 
-	sledovať a hodnotiť vlastný úspech vo svojom učení, prijímať hodnotenie výsledkov svojho učenia zo strany iných ľudí,
-	poznať možnosti ďalšieho vzdelávania, hlavne v odbore prípravy na povolanie,
-	mať prehľad o možnostiach uplatnenia na trhu práce v danom odbore, cieľavedome a zodpovedne rozhodovať o svojej budúcej profesii a vzdelávacej ceste,
-	mať reálnu predstavu o pracovných a iných podmienkach v odbore, o požiadavkách zamestnávateľov na pracovné činnosti a vedieť ich porovnávať so svojimi predstavami a reálnymi predpokladmi,
-	robiť aj nepopulárne, ale správne opatrenia a rozhodnutia,
-	chápať podstatu a princíp podnikania, mať predstavu o základných právnych, ekonomických, administratívnych, osobnostných a etických aspektoch súkromného podnikania, 
-	dokázať vyhľadávať a posudzovať podnikateľské príležitosti v súlade s realitou trhového prostredia, svojimi predpokladmi a ďalšími možnosťami.

5.	Spôsobilosť využívať informačné technológie
Tieto spôsobilosti pomáhajú žiakom rozvíjať základné zručnosti pri práci s osobným počítačom, internetom, využívať rôzne informačné zdroje a informácie v pracovnom a mimopracovnom čase. Nová iniciatíva v oblasti elektronického vzdelávania (e-learning) si kladie za cieľ zvýšiť úroveň digitálnej gramotnosti žiakov. Efektívne využívanie informačných a komunikačných technológií, vrátane možnosti učenia sa formou on-line, výrazne prispeje k realizácii celoživotného vzdelávania pre ľudí rôzneho veku, k udržiavaniu identity komunity a vytváraniu možnosti virtuálnej komunikácie medzi lokálnymi komunitami aj na veľké vzdialenosti. Sú to teda schopnosti, ktoré umožňujú žiakom ich osobnostný rast, vlastné učenie a výkonnosť v práci.
Absolvent má:
-	zoznámiť sa s rôznymi druhmi počítačových programov a spôsobom ich obsluhy,
-	ovládať obsluhu periférnych zariadení potrebných pre činnosť používaného programu,
-	pracovať s aplikačným programom potrebným pre výkon povolania,
-	vyhľadávať vhodné informačné zdroje a potrebné informácie,
-	vybrať kvantitatívne matematické metódy (bežné, odborné a špecifické), ktoré sú vhodné pri riešení danej úlohy alebo situácie,
-	graficky znázorňovať reálne situácie a úlohy, kde takéto znázorňovanie pomáha pri kvantitatívnom riešení úlohy,
-	komunikovať elektronickou poštou, využívať prostriedky online a offline komunikácie,
-	evidovať, triediť a uchovávať informácie tak, aby ich mohol využívať pri práci,
-	chrániť informácie pred znehodnotením alebo zmanipulovaním,
-	posudzovať vierohodnosť rôznych informačných zdrojov, kriticky pristupovať k získaným informáciám a byť mediálne gramotný.
	
6.	Spôsobilosť byť demokratickým občanom
Sú  to schopnosti, ktoré umožňujú žiakom žiť plnohodnotným sociálnym životom a tak prispievať k zvyšovaniu spoločenskej úrovne. Cestou získaných schopností žiaci zdokonaľujú svoj osobnostný rast, vlastné učenie, využívajú sebapoznávanie, sebakontrolu a sebareguláciu pre prácu v kolektíve, prijímajú zodpovednosť za vlastnú prácu a prácu ostatných. Svojím podielom prispievajú k životu a práci k spoločnosti založených na vedomostiach, prispievajú k rozvíjaniu demokratického systému spoločnosti, k trvalo udržateľnému hospodárskemu a sociálnemu rozvoju štátu so zodpovednosťou voči životnému prostrediu, zachovaniu života na Zemi, rozvíjaniu vzájomného porozumeniu si medzi osobami a skupinami, rozvíjajú svoje schopnosti ako je empatia, súcit, tolerancia, rešpektovanie práv a slobôd.
Absolvent má:
-	porozumieť systémovej (globálnej) podstate sveta,
-	uvedomiť si a rešpektovať, že telesná, citová, rozumová i vôľová zložka osobnosti sú rovnocenné a vzájomne sa dopĺňajú,
-	konať zodpovedne, samostatne a iniciatívne, nielen vo svojom vlastnom záujme, ale aj vo verejnom záujme,
-	poznať a rešpektovať, že neexistuje iba jeden pohľad na svet,
-	orientovať sa na budúcnosť vo svojom vzťahu k Zemi,
-	uvedomiť si, že rozhodnutia, ktoré sa príjmu a činy, ktoré vykonajú jednotlivci alebo členovia skupiny, budú mať vplyv na globálnu prítomnosť a budúcnosť,
-	poznať, uznávať a podporovať alternatívne vízie vo vzťahu k udržateľnému rozvoju, ľudskému zdraviu a zdraviu našej planéty,
-	uvedomiť si a čiastočne pochopiť globálne podmienky, rozvoj a trendy súčasného sveta,
-	pochopiť globálnu povahu sveta a úlohu jednotlivca v ňom, rozvoj masovokomunikačných prostriedkov, dopravných prostriedkov, masovej turistiky a komunikačných systémov,
-	chápať problémy zachovania mieru, bezpečnosti jednotlivcov, národov a štátov, zachovávania a ochrany životného prostredia, vyčerpania nerastných surovín,
-	liečenia civilizačných chorôb, populačnej explózie v rozvojových krajinách, drogovej závislosti najmä mladistvých, sexuálnej výchovy a pozitívne pristupovať k riešeniu týchto problémov,
-	uvedomiť si a orientovať sa v problematike nerovnomerného hospodárskeho rozvoja, etnických, rasových a náboženských konfliktov, terorizmu a navrhovať cesty na ich odstránenia,
-	chápať pojmy spravodlivosť, ľudské práva a zodpovednosť, aplikovať ich v globálnom kontexte,
-	tvorivo riskovať, primerane kritizovať, jasne sa stavať k riešeniu problémov, rýchle sa rozhodovať, byť dôsledný, inšpirovať druhých pri vyhľadávaní podnetov, iniciatív a vytváraní možností,
-	dodržiavať zákony, rešpektovať práva a osobnosť druhých ľudí, ich kultúrne špecifiká, vystupovať proti neznášanlivosti, xenofóbii a diskriminácii,
-	konať v súlade s morálnymi princípmi a zásadami spoločenského správania, prispievať k uplatňovaniu hodnôt demokracie,
-	uvedomovať si vlastnú kultúrnu, národnú a osobnostnú identitu, pristupovať s toleranciu k identite druhých,
-	zaujímať sa aktívne o politické a spoločenské dianie u nás a vo svete,
-	uznávať tradície a hodnoty svojho národa, chápať jeho minulosť i súčasnosť v európskom a svetovom kontexte
-	podporovať hodnoty miestnej, národnej, európskej a svetovej kultúry a mať k nim vytvorený pozitívny vzťah.
5.3. Všeobecné kompetencie
Absolvent má:
-	zvoliť komunikatívnu stratégiu adekvátnu komunikačnému zámeru, podmienkam a normám komunikácie,
-	vyjadrovať vhodným spôsobom svoj úmysel, prezentovať sám seba, podávať a získavať ústne alebo písomne požadovanú alebo potrebnú informáciu všeobecného alebo odborného charakteru, zapájať sa do diskusie, obhajovať svoj názor, pohotovo reagovať na nepredvídané situácie (otázka, rozhovor, anketa), uplatňovať verbálne a neverbálne prostriedky, spoločenskú a rečovú etiku a zdôvodňovať zvolené riešenie komunikačnej situácie,
-	ovládať základné – najčastejšie používané lexikálne a gramatické prostriedky, rozumieť menej frekventovaným lexikálnym a gramatickým javom a vedieť ich používať, samostatne tvoriť súvislé hovorené a písané prejavy, 
-	získať informácie z prečítaného a vypočutého textu (určiť hlavnú tému alebo myšlienku textu, rozlíšiť základné a vedľajšie informácie), dokázať text zaradiť do niektorých z funkčných štýlov, orientovať sa v jeho stavbe, uvádzať správne bibliografické údaje a citáty, spracovať písomné informácie najmä odborného charakteru,
-	pracovať s Pravidlami slovenského pravopisu a inými jazykovými príručkami,
-	chápať literárne dielo ako špecifickú výpoveď o skutočnosti a o vzťahu človeka k nej,
-	vytvárať si predpoklady pre estetické vnímanie skutočnosti,
-	vytvoriť si pozitívny vzťah k literárnemu umeniu, založený na interpretácii ukážok z umeleckých diel, na osvojení podstatných literárnych faktov, pojmov a poznatkov,
-	pristupovať k literatúre ako k zdroju estetických zážitkov, uplatňovať estetické a ekologické hľadiská pri pretváraní životného prostredia, podieľať sa na ochrane kultúrnych hodnôt,
-	v oblasti jazykovej poznať a používať zvukové a grafické (pravopisné) prostriedky daného jazyka, slovnú zásobu včítane vybranej frazeológie v rozsahu daných tematických okruhov, vybrané morfologické a syntaktické javy, základné spôsoby tvorby slov (odvodzovanie a skladanie slov), vybrané javy z oblasti štylistiky,
-	v oblasti pragmatickej používať osvojené jazykové prostriedky v súvislých výpovediach a v obsahových celkoch primerane s komunikatívnym zámerom,
-	s aspektom na strategickú kompetenciu vedieť vhodne reagovať na partnerove podnety, odhadovať významy neznámych výrazov, používať kompenzačné vyjadrovanie, pracovať so slovníkom (prekladovým, výkladovým) a používať iné jazykové príručky a informačné zdroje,
-	v oblasti socio-lingvistickej vedieť komunikovať v rôznych spoločenských úlohách, bežných komunikatívnych situáciách, používať verbálne a neverbálne výrazové prostriedky v súlade so socio-kultúrnym úzusom danej jazykovej oblasti, preukázať všeobecné kompetencie a komunikatívne kompetencie prostredníctvom rečových schopností na základe osvojených jazykových prostriedkov v komunikatívnych situáciách v rámci tematických okruhov,
-	preukázať úroveň receptívnych (vrátane interaktívnych) a produktívnych rečových schopností,
-	chápať nutnosť svojho úspešného zapojenia sa do spoločenskej deľby práce a oceniť prospešnosť získavania nových spôsobilostí po celý čas života,
-	mať základné sociálne návyky potrebné na styk s ľuďmi a prakticky uplatňovať pri styku s ľuďmi spoločensky uznávané normy,
-	uvedomovať si svoju národnú príslušnosť a svoje ľudské práva, mať ochotu rešpektovať práva iných ľudí,
-	chápať princípy fungovania demokratickej spoločnosti a postupy, ako sa občan môže aktívne zapojiť do politického rozhodovania a ovplyvňovať verejné záležitosti na rôznych úrovniach (štát – región – obec),
-	v praxi uplatňovať humanitné zásady vzťahov medzi ľuďmi a ekologické zásady vo vzťahu k životnému prostrediu,
-	vytvárať si vlastné filozofické a etické názory ako základ na sústavnejšiu a dokonalejšiu orientáciu pri posudzovaní a hodnotení javov ľudského a občianskeho života,
-	rozumieť matematickej terminológii a symbolike (množinovému jazyku a pojmom z matematickej logiky) a správne ju interpretovať a používať z nariadení, zákonov, vyhlášok a matematiky, vyhľadávať, hodnotiť, triediť, používať matematické informácie v bežných
-	profesijných situáciách a používať pritom výpočtovú techniku a prístupné informačné a komunikačné technológie,
-	osvojiť si vyskytujúce sa pojmy, vzťahy a súvislosti medzi nimi, osvojiť si postupy používané pri riešení úloh z praxe,
-	cieľavedome pozorovať prírodné javy, vlastnosti látok a ich premeny,
-	rozlišovať fyzikálnu a chemickú realitu, fyzikálny a chemický model,
-	vedieť opísať osvojené prírodovedné poznatky a vzťahy medzi nimi, používať správnu terminológiu a symboliku, porozumieť prírodným zákonom,
-	aplikovať získané prírodovedné poznatky i mimo oblasti prírodných vied (napr. v odbornom vzdelávaní, praxi, každodennom živote),
-	poznať využitie bežných látok v priemysle, poľnohospodárstve a v každodennom živote a ich vplyv na zdravie človeka a životné prostredie,
-	chápať umenie ako špecifickú výpoveď umelca, chápať prínos umenia a umeleckého zážitku ako dôležitú súčasť života človeka, vedome vyhľadávať a zúčastňovať sa kultúrnych a umeleckých podujatí, vedieť vyjadriť verbálne svoj kultúrny zážitok, vyjadriť vlastný názor a obhájiť ho,
-	vytvoriť si pozitívny vzťah ku kultúrnym hodnotám, prírode a životnému prostrediu a aktívne sa podieľať na ich ochrane,
-	rozvíjať finančnú a mediálnu gramotnosť,
-	prejavovať aktívne postoje k vlastnému všestrannému telesnému rozvoju predovšetkým snahou o dosiahnutie optimálnej úrovne telesnej zdatnosti a vlastnú pohybovú aktivitu spojiť s vedomím potreby sústavného zvyšovania telesnej zdatnosti a upevňovania zdravia,
-	uvedomovať si význam telesného a pohybové zdokonaľovania, vnímať krásu pohybu, prostredia a ľudských vzťahov,
-	ovládať a doržiavať zásady dopomoci, zabrániť úrazu a poskytnúť prvú pomoc pri úraze, uplatňovať pri športe a pobyte v prírode poznatky z ochrany a tvorby životného prostredia.
5.4. Odborné kompetencie
a)	Požadované vedomosti
Absolvent má splniť tieto výkonové štandardy vedomostí (má poznať):
-	základy latinčiny a medicínskej terminológie 
-	základy anatómie, fyziológie a patológie človeka,  prostredníctvom ktorých pochopí stavbu, funkciu, vývoj  organizmu a chorobných procesov v ľudskom organizme
-	zásady účinnej prvej pomoci pri úrazoch a stavoch ohrozujúcich život
-	organizáciu zdravotníctva a právne aspekty zdravotnej starostlivosti
-	základné princípy zdravotníckej etiky
-	pravidlá správneho odberu, evidencie, príjmu, spracovania, uchovávania a likvidácie biologického materiálu rôzneho druhu
-	základné laboratórne techniky a metódy 
-	princípy jednotlivých laboratórnych vyšetrení
-	význam klinických stanovení
-	postup laboratórnych vyšetrení podľa štandardných  analytických metód
-	fyziologické hodnoty stanovovaných parametrov
-	odbornú terminológiu z oblasti zdravotníctva 
-	metódy automatizovaného spracovávania údajov a informačné systémy
-	informačné technológie a prácu s nimi vo vyšetrovacích laboratórnych metódach
-	predpisy bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci s chemikáliami, horľavinami, zdraviu škodlivými látkami a biologickým materiálom
-	zásady protipožiarnej ochrany a ochrany životného prostredia so zreteľom na zdravotnícke laboratóriá

b)	Požadované zručnosti
Absolvent má splniť tieto výkonové štandardy zručností (musí byť schopný):
-	bezpečne manipulovať s chemikáliami, horľavinami, zdraviu škodlivými látkami a biologickým materiálom
-	zvládnuť správny odber, evidenciu, príjem, spracovanie, uchovávanie a likvidáciu biologického materiálu rôzneho druhu
-	vykonávať základné a niektoré špeciálne analýzy klinicko-biochemické, hematologické, histologické, mikrobiologické, imunologické a genetické
-	správne interpretovať výsledky laboratórnych vyšetrení slovom i písmom
-	poskytnúť účinnú prvú pomoc pri úrazoch a stavoch ohrozujúcich život
-	spoľahlivo používať zariadenia automatizovaného spracovávania údajov a informačné systémy 
-	dodržiavať predpisy bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, hygieny práce, používať prostriedky protipožiarnej ochrany
-	vedieť si organizovať prácu
-	manipulovať so základnou zdravotníckou technikou a výpočtovou  technikou v zdravotníctve,
-	sledovať informačný systém oddelenia a spracovávať údaje

c)	Požadované osobnostné predpoklady, vlastnosti a schopnosti
Absolvent sa vyznačuje:
-	morálno-etickým a humánnym prístupom k ľuďom, najmä k chorým, starým, telesne a psychicky postihnutým, vychádzajúc z lásky k človeku a snahy pomáhať mu, dokázať ho akceptovať a akceptovať jeho práva na individualizovanú  starostlivosť, účasť na nej, zabezpečiť mu súkromie, byť schopný  pochopiť ho, prejaviť mu úctu, empatiu, útechu a emocionálnu  podporu, brať ohľad na jeho osobnosť,
-	trpezlivosťou, vytrvalosťou, flexibilitou, kreativitou,
-	komunikatívnosťou, priateľskosťou, prosociálnym správaním,
-	spoľahlivosťou, presnosťou,
-	primeraným sebahodnotením, sebadisciplínou,
-	emocionálnou stabilitou,
-	diskrétnosťou a zodpovednosťou,
-	iniciatívnosťou, adaptabilnosťou, tvorivosťou,
-	asertívnosťou, altruizmom,
-	zvládaním záťažových životných situácií,
-	schopnosťou pracovať v tíme i samostatne.

6. UČEBNÉ PLÁNY ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
6.1. Rámcový učebný plán
Rámcový učebný plán vymedzuje proporcie medzi všeobecným a odborným vzdelávaním a ich záväzný minimálny rozsah. Tento plán je východiskom pre spracovanie konkrétnych učebných plánov pre všeobecnú zložku vzdelávania školských vzdelávacích programov, v ktorých budú vzdelávacie oblasti rozpracované do učebných osnov vyučovacích predmetov alebo modulov. Počty vyučovacích hodín pre jednotlivé vzdelávacie oblasti predstavujú nevyhnutné minimum. V školských vzdelávacích programoch sa môžu rozšíriť podľa potrieb odborov a zámerov školy z kapacity disponibilných hodín.
Cieľové zložky vzdelávania	Počet týždenných vyučovacích hodín vo vzdelávacom programe	Celkový počet hodín za štúdium	
Všeobecné vzdelávanie	60	1920	
Disponibilné hodiny vo všeobecnom vzdelávaní	4	128	
Odborné vzdelávanie	68	2176	
CELKOM	132	4224	

Kategórie a názvy vzdelávacích oblastí	Minimálny počet týždenných vyučovacích hodín vo vzdelávacom programe	Celkový počet hodín za štúdium	
Všeobecné vzdelávanie	64	2048	
Jazyk a komunikácia	34	1088	
Človek, hodnoty a spoločnosť	3	96	
Človek a príroda	7	224	
Matematika a práca s informáciami 	8	256	
Zdravie a pohyb	8	256	
Disponibilné hodiny	4	128	
Odborné vzdelávanie	68	2176	
SPOLU	132	4224	
Účelové kurzy/učivo			
Ochrana človeka a prírody			
Telovýchovno-výcvikový kurz			
Maturitná skúška			

Poznámky:
a)	Počet týždenných vyučovacích hodín v školských vzdelávacích programoch je minimálne 33 hodín a maximálne 35 hodín, za celé štúdium minimálne 132 hodín, maximálne 140 hodín. Školský rok trvá 40 týždňov, výučba v študijných odboroch sa realizuje v 1., 2. a 3. ročníku v rozsahu 33 týždňov, v 4. ročníku v rozsahu 30 týždňov (do celkového počtu hodín za štúdium sa počíta priemer 32 týždňov, spresnenie počtu hodín za štúdium bude predmetom školských učebných plánov). Časová rezerva sa využije na opakovanie a doplnenie učiva, na športovo-vzdelávacie kurzy, na tvorbu projektov, exkurzie, atď. a v poslednom ročníku na absolvovanie maturitnej skúšky.
b)	Trieda sa môže deliť na skupiny podľa súčasne platnej legislatívy.
c)	Výučba slovenského jazyka a literatúry sa v študijných odboroch realizuje s dotáciou minimálne 3 hodiny týždenne v každom ročníku.
d)	Vyučujú sa dva z jazykov: jazyk anglický, nemecký, francúzsky, ruský, španielsky, podľa potreby a podmienok školy aj ďalšie cudzie jazyky. Výučba prvého cudzieho jazyka sa v študijných odboroch realizuje minimálne v rozsahu 3 týždenných vyučovacích hodín v ročníku. Výučba druhého cudzieho jazyka sa v študijných odboroch realizuje minimálne v rozsahu 3 týždenných vyučovacích hodín v 1. a 2. ročníku a minimálne v rozsahu 2 týždenných vyučovacích hodín v 3. a 4. ročníku.
e)	Súčasťou vzdelávacej oblasti „Človek, hodnoty a spoločnosť“ sú predmety etická výchova/náboženská výchova, ktoré sa vyučujú podľa záujmu žiakov v skupinách najviac s počtom 20 žiakov. Predmety etická výchova/náboženská výchova nie sú klasifikované, na vysvedčení žiaka a v katalógovom liste žiaka sa uvedie „absolvoval/-a“. Ostatné predmety tejto vzdelávacej oblasti: dejepis, náuka o spoločnosti sú klasifikované.
f)	Súčasťou vzdelávacej oblasti „Človek a príroda“ sú predmety fyzika, chémia a biológia , ktoré sa vyučujú podľa ich účelu v danom odbore. 
g)	Súčasťou vzdelávacej oblasti „Matematika a práca s informáciami“ sú predmety matematika a aplikovaná informatika. Predmet matematika sa vyučuje minimálne v rozsahu 2 týždenných vyučovacích hodín v 1., 2. a 3. ročníku štúdia. Predmet aplikovaná informatika sa vyučuje minimálne v rozsahu 1 týždennej vyučovacej hodiny v 1. a 2. ročníku štúdia. 
h)	Súčasťou vzdelávacej oblasti „Zdravie a pohyb“ je predmet telesná výchova, ktorý sa vyučuje minimálne v rozsahu 2 týždenných vyučovacích hodín v ročníku.
i)	Disponibilné hodiny pre všeobecnú zložku vzdelávania sú prostriedkom na modifikáciu učebného plánu v školskom vzdelávacom programe a súčasne  na vnútornú diferenciáciu štúdia na strednej škole. O ich využití rozhoduje vedenie školy na základe vlastnej koncepcie výchovy a vzdelávania. Disponibilné hodiny umožňujú efektívne využitie medzipredmetových vzťahov na vyššej úrovni. Možno ich využiť na posilnenie hodinovej dotácie základného učiva (povinných predmetov) alebo na zaradenie ďalšieho rozširujúceho učiva (voliteľných predmetov) v učebnom pláne. Disponibilné hodiny sa môžu využiť pre všeobecné vzdelávanie. Disponibilné hodiny na všeobecné vzdelávanie sa nemôžu využiť na odborné vzdelávanie.
j)	Povinnou súčasťou výchovy a vzdelávania žiakov študijných odborov stredných odborných škôl v SR je učivo „Ochrana človeka a prírody“. Obsah učiva sa realizuje účelovými cvičeniami a samostatným kurzom na ochranu človeka a prírody. Cvičenia sa uskutočňujú v 1. a 2. ročníku priamo v teréne. Samostatný kurz je organizovaný v 3. ročníku a je súčasťou plánu práce školy. 
k)	Účelové kurzy sa realizujú v rámci časovej rezervy v školskom roku.
l)	Maturitná skúška sa organizuje podľa súčasne platnej školskej legislatívy.

6.2. Učebný plán pre odbornú zložku vzdelávania
Učebný plán pre odbornú zložku vzdelávania vymedzuje záväzný minimálny rozsah odborného vzdelávania v jednotlivých študijných odboroch pripravujúcich žiakov na výkon zdravotníckeho povolania. Počty vyučovacích hodín pre povinné vyučovacie predmety  a klinickú prax predstavujú nevyhnutné minimum.
Poskytnutý stupeň vzdelania:	úplné stredné odborné vzdelanie

klasifikácia stupňov vzdelania podľa ISCED: 3A	
Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant	
Odborné zamerania:	––––	
Forma, spôsob a organizácia
štúdia:	denné štúdium pre absolventov základnej školy	

Kategórie a názvy vzdelávacích oblastí	Počet týždenných vyučovacích hodín vo vzdelávacom programe v ročníku	
	1.	2.	3.	4.	Spolu	
Teoretické vzdelávanie a praktická príprava						
latinský jazyk 		1(1)	-	-	-	1(1)	
anatómia a fyziológia	3	-	-	-	3	
patológia	2	-	-	-	2	
organizácia zdravotníctva	-	-	-	1	1	
prvá pomoc	-	2(2)/0	-	-	1(1)	
laboratórna technika	3(3)	-	-	-	3(3)	
vybrané laboratórne metódy	-	6(4)	-	-	6(4)	
analytická chémia	4(4)	-	-	-	4(4)	
biochémia	-	0/2	3	-	4	
Odborná klinická prax						
klinická mikrobiológia	-	2(1)	3(2)	5(2)	10(5)	
histológia a histologická technika	-	2(1)	3(2)	3(2)	8(5)	
klinická biochémia	-	2(1)	5(3)	7(4)	14(8)	
hematológia a transfúziológia	-	-	5(3)	6(3)	11(6)	
SPOLU	13	14	19	22	68	
	
Poznámky:
a.)	Počet týždenných vyučovacích hodín v školských vzdelávacích programoch je minimálne 33 hodín a maximálne 35 hodín, za celé štúdium minimálne 132 hodín, maximálne 140 hodín. Počet hodín v zátvorke udáva počet hodín cvičení z celkového počtu týždenných vyučovacích hodín predmetu. Školský rok trvá 40 týždňov, výučba v študijných odboroch sa realizuje v 1., 2. a 3. ročníku v rozsahu 33 týždňov, v 4. ročníku v rozsahu 30 týždňov (do celkového počtu hodín za štúdium sa počíta priemer 32 týždňov, spresnenie  počtu hodín za štúdium bude predmetom školských učebných plánov). Časová rezerva sa využije na opakovanie a doplnenie učiva, na športovo-vzdelávacie kurzy, na tvorbu projektov, exkurzie, atď. a v poslednom ročníku na absolvovanie  maturitnej skúšky.
b.)	Predmety odbornej zložky vzdelávania uvedené v učebnom pláne sú povinné pre všetky formy vzdelávania v študijnom odbore.
c.)	Obsah učebných osnov predmetov odbornej zložky vzdelávania je záväzný pre všetky formy vzdelávania v študijnom odbore.
d.)	Riaditeľ školy na základe odporúčania predmetovej komisie schvaľuje v rámci hodinovej dotácie v učebných osnovách predmetov odbornej zložky vzdelávania, ktoré sú súčasťou štátneho vzdelávacieho programu, až 30 %-nú úpravu učebného obsahu na inováciu a na zabezpečenie regionálnych a aktuálnych potrieb.
e.)	Praktická príprava sa realizuje podľa súčasne platnej legislatívy. Pre kvalitnú realizáciu vzdelávania je potrebné vytvárať podmienky pre osvojovanie požadovaných praktických zručností a činností formou cvičení (v odborných učebniach, laboratóriách a pod.) a klinickej praxe. Počet žiakov v skupine v laboratórnych podmienkach je najviac 6 a počet žiakov v skupine na klinickej praxi 4 najmä s ohľadom na bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci a na hygienické požiadavky podľa platných predpisov. 
f.)	V 3. ročníku denného štúdia a 1. ročníku pomaturitného kvalifikačného štúdia je v odbornej zložke vzdelávania štvortýždňová odborná klinická prax.
g.)	V externej forme štúdia  sú žiaci povinní absolvovať počas štúdia 1000 hodín odbornej klinickej praxe v zdravotníckom zariadení na pracoviskách:
mikrobiológie			250 hodín
histológie			250 hodín
klinickej biochémie		250 hodín
hematológie			250 hodín
O absolvovaní praxe predložia vedeniu SZŠ potvrdenie vedúceho oddelenia. V termíne určenom školou vykonajú v mieste školy komisionálnu zápočtovú teoreticko-praktickú skúšku na každom uvedenom pracovisku. Táto skúška je podmienkou na pristúpenie k praktickej maturitnej skúške.
h.)	Žiak môže postúpiť do vyššieho ročníka a pristúpiť k praktickej maturitnej skúške v odbornej zložke vzdelávania, ak absolvoval minimálne 90 % praktickej prípravy a 90% klinickej praxe v odbornej zložke vzdelávania.
i.)	Maturitná skúška sa organizuje podľa súčasne platnej školskej legislatívy.

7. VZDELÁVACIE OBLASTI 
7.1. Odborné vzdelávanie
Prehľad vzdelávacích oblastí:
1.	Teoretické vzdelávanie a praktická príprava
2.	Odborná klinická prax
7.2. Vzdelávacie štandardy odborného vzdelávania
Jednou z výrazných zmien, ktoré sú súčasťou nového procesu vzdelávania je dôslednejšie zameranie na výstup zo vzdelávania. Dôležité je, aby bol jasne sformulovaný výstup a zdôvodnené zaradenie obsahu vzdelávania. Je to štruktúrovaný popis spôsobilostí. Vzdelávanie je vtedy úspešné, ak vieme, k akým cieľom podľa požiadaviek majú žiaci dospieť. Preto sa v Štátnom vzdelávacom programe kladie dôraz na formulovanie požiadaviek na výstup z témy, z ročníka alebo celého stupňa podľa charakteru predmetu. 
Vzdelávací štandard sa skladá z dvoch častí: obsahový štandard a výkonový štandard. Obsahová časť vzdelávacieho štandardu určuje minimálny obsah vzdelávania. Jeho hlavným cieľom je zjednocovať, koordinovať resp. zabezpečovať kompatibilitu minimálneho obsahu vzdelávania na všetkých školách. Obsahovú časť tvorí učivo, ktoré je všetkými žiakmi osvojiteľné. Učivo je formulované v štyroch kategóriách: faktuálne poznatky – základný prvok poznania, ktorý žiaci musia vedieť, aby boli oboznámení s určitou disciplínou poznania, alebo aby v nej mohli riešiť vedné problémy; konceptuálne poznatky – vzájomné vzťahy medzi poznatkami; procedurálne poznatky – ako niečo urobiť, metódy skúmania; metakognitívne poznatky – kognície vo všeobecnosti. Výkonová časť je formulácia výkonov, ktorá určuje, na akej úrovni má žiak dané minimálne učivo ovládať a čo má vykonať. Výkonový štandard je formulovaný v podobe operacionalizovaných cieľov, to znamená je uvádzaný aktívnymi slovesami, ktoré zároveň vyjadrujú úroveň osvojenia. Jednotlivé úrovne výstupov sú zamerané na kompetencie – to znamená kombináciu vedomostí, zručností a schopností. Jednotlivé úrovne sledujú rozvíjanie poznávacích schopností: spoznať alebo znovu vybaviť si informácie z dlhodobej pamäte, porozumieť a konštruovať, aplikovať, analyzovať, vyhodnocovať a schopnosť tvoriť. Je požiadavkou na výstup zo stupňa vzdelania a zároveň požiadavkou na vstup pri ďalšom stupni vzdelania. Popisuje produkt výučby, nie proces. Obsah a požiadavky na výstup zo vzdelania nie sú postačujúce na maturitnú skúšku. Požiadavky na maturitnú skúšku sú uvedené v Katalógu cieľových požiadaviek.
7.3. Učebné osnovy odborných predmetov 
Učebné osnovy predmetov odbornej zložky vzdelávania vymedzujú záväzný minimálny obsahový štandard a minimálny výkonový štandard vedomostí, zručností a schopností žiaka v jednotlivých vyučovacích predmetoch potrebných pre prípravu žiakov na výkon zdravotníckeho povolania. Obsah učebných osnov je záväzný pre všetky formy vzdelávania v študijnom odbore. 
Riaditeľ školy na základe odporúčania predmetovej komisie schvaľuje v rámci hodinovej dotácie v učebných osnovách až 30 %-nú úpravu učebného obsahu na inováciu a na zabezpečenie regionálnych a aktuálnych potrieb.

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	LATINSKÝ JAZYK

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Latinský jazyk na strednej zdravotníckej škole je v rámci štátneho programu (ISCED 3) súčasťou odbornej zložky vzdelávania. Vyučovanie latinského jazyka prispieva svojím špecifickým podielom k príprave žiakov na štúdium odborných predmetov a pripravuje ich na zdravotnícke povolanie tým, že ich uvádza do odbornej latinsko–gréckej terminológie, ktorú má ovládať budúci zdravotnícky pracovník – absolvent strednej zdravotníckej školy. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a vyučovacích metód sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia žiakov. Zvládnutie základov latinčiny aj minima gréčtiny súvisí aj so všeobecným vzdelaním, získané poznatky pomôžu aj pri štúdiu iných cudzích jazykov. Sú predpokladom pre komunikáciu súčasného vzdelaného človeka v širšom kontexte.
Predmet poskytuje základy i pre ďalšie vzdelávanie .
CIELE PREDMETU
Cieľom vyučovania latinského jazyka je prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania a osvojenia si kľúčových kompetencií prostredníctvom obsahu učiva predmetu. Žiaci  majú pochopiť základné gramatické pravidlá, osvojiť si základy odbornej terminológie anatomickej i klinickej a porozumieť princípom, podľa ktorých sa odborné termíny tvoria. Vyučovanie latinského jazyka má prispieť k rozvíjaniu a upevňovaniu vedomostí jazykového systému získaných v slovenskom jazyku a živých cudzích jazykoch, k rozvoju presného  a logického myslenia a vyjadrovania. Konečným cieľom je schopnosť používať latinský jazyk v profesijnej praxi a v samostatnom štúdiu odbornej literatúry.

ROZPIS UČIVA
1. ročník 1 hodina týždenne, spolu 33 hodín z toho 33 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do štúdia latinského jazyka 
Témy:  História medicínskej terminológie. Hippokratova prísaha. Význam latinčiny 
pri výkone zdravotníckej profesie. Latinská abeceda. Výslovnosť. 
Kľúčové pojmy: medicína, odborná terminológia, Hippokrates, výslovnosť
Výkonový štandard:
•	popísať vznik a vývoj medicínskej terminológie
•	vysvetliť význam Hippokratovej prísahy v súčasnosti
•	ovládať latinskú abecedu a výslovnosť
•	vedieť správne písať a čítať latinské slová

Obsahový štandard:
Tematický celok: Flexia substantív a adjektív. Adverbiá.
Témy: Základná gramatická terminológia. Skloňovanie substantív 1. – 5. deklinácie, adjektív 1., 2., 3. deklinácie. Stupňovanie adjektív so zameraním na nepravidelné a neúplné stupňovanie. Anatomické názvoslovie. Adverbiá – prehľad (podľa potrieb odboru).
Kľúčové pojmy: substantívum, adjektívum, singulár, plurál, nominatív, genitív, akuzatív, ablatív, maskulínum, feminínum, neutrum, 1. deklinácia, 2. deklinácia, 3. deklinácia, 4. deklinácia, 5. deklinácia, skloňovanie, stupňovanie adjektív pravidelné, nepravidelné, neúplné, adverbium
Výkonový štandard:
•	využiť vedomosti z gramatickej terminológie slovenského jazyka a cudzích jazykov
•	ovládať klasifikáciu slovných druhov, predovšetkým substantív a adjektív
•	vedieť skloňovať substantíva 1., 2., 3., 4., 5. deklinácie s dôrazom na genitív singuláru a nominatív a genitív plurálu
•	nájsť spoločné znaky jednotlivých deklinácií
•	vedieť správne používať predložkové pády
•	vedieť skloňovať adjektíva 1., 2. a 3. deklinácie
•	pri skloňovaní adjektív aplikovať poznatky zo skloňovania substantív
•	vedieť  adjektíva vystupňovať a správne prekladať
•	správne používať a prekladať anatomické názvoslovie s adjektívami vystupňovanými nepravidelne a neúplne
•	vymenovať najpoužívanejšie adverbiá v odbore

Obsahový štandard:
Tematický celok: Číslovky
Témy: Latinské číslovky – základné a radové.
Použitie čísloviek v anatomickej a klinickej terminológii.
Kľúčové pojmy: základné číslovky, radové číslovky, diagnóza
Výkonový štandard:
•	ovládať klasifikáciu latinských čísloviek
•	vymenovať latinské číslovky základné 1 – 100, 1000
•	vymenovať latinské radové číslovky 1. – 15
•	ovládať skloňovanie latinských čísloviek
•	vedieť správne vyjadriť kvantitatívne javy – počet (základné číslovky v anatomickej terminológii)
•	vedieť správne používať radové číslovky v diagnózach

Obsahový štandard:
Tematický celok: Sloveso v medicínskej terminológii
Témy: Prehľad časovania slovies 1. – 4. konjugácie. Tvary imperatívu v odbornej terminológii. Sloveso esse.
Kľúčové pojmy: konjugácia, indikatív prézenta, imperatív, osobné prípony
Výkonový štandard:
•	poznať (informačne) koncovky indikatívu prézenta, imperatívu
•	rozlíšiť rozdiel medzi konjugáciami
•	porovnať časovanie slovesa byť v latinčine a slovenskom jazyku
•	vedieť tvoriť imperatív slovies 1. – 4. konjugácie
•	využívať imperatív v praxi

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základné informácie o tvorení odvodených a zložených slov
Témy: Tvorenie latinských a gréckych slov prefixmi, sufixami a  skladaním slov.
Kľúčové pojmy: slovný základ, prefix, sufix, odvodené slovo, zložené slovo
Výkonový štandard:
•	osvojiť si najdôležitejšie latinské prefixy, sufixy, grécke prefixy, sufixy používané pri tvorení slov v zdravotníckej terminológii
•	vysvetliť význam zložených slov
•	vedieť prakticky používať základné spôsoby tvorenia slov odvodzovaní a skladaním
•	orientovať sa v medicínskych termínoch a ich vzájomných vzťahoch
•	upevniť si vedomosti a poznatky o tvorení odbornej lekárskej terminológie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Substantíva gréckeho pôvodu
Témy: Základné informácie o gréckych substantívach 1. – 3. deklinácie
Kľúčové pojmy: substantíva gréckeho pôvodu
Výkonový štandard:
•	 využiť pri skloňovaní gréckych substantív vedomosti zo skloňovania latinských substantív
•	zoznámiť sa so skloňovaním gréckych substantív zakončených predovšetkým na -e,    -es, -os, -er, -on, -ma, -itis, - is, -osis
•	porovnať spoločné znaky skloňovania gréckych a latinských substantív
•	orientovať sa v gréckej terminológii

Obsahový štandard:
Tematický celok: Medicínska terminológia so zameraním na špecifiká jednotlivých študijných odborov
Témy: Odborná terminológia a názvoslovie
Kľúčové pojmy: Anatomická terminológia, kosť, sval, kostra, stavec, rebro, horná končatina, dolná končatina, tráviaca rúra, srdce, diagnóza
Výkonový štandard:
•	spoznať odbornú medicínsku terminológiu ako nevyhnutnú súčasť jednotlivých odborov
•	vymenovať  časti kostry, svaly, tráviacu sústavu, vylučovaciu sústavu
•	orientovať sa v patologickej terminológii všeobecne
•	správne pochopiť a využiť skratky  vyskytujúce sa v jednotlivých študijných odboroch

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	ANATÓMIA A FYZIOLÓGIA

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet anatómia a fyziológia na SZŠ v rámci štátneho programu (ISCED 3), ako súčasť odbornej zložky vzdelávania, poskytuje študentom vhodne vybranými poznatkami z klinicky aplikovanej anatómie a fyziológie, histológie a embryológie, biochémie a antropológie didaktický systém poznatkov  o stavbe a funkcii ľudského organizmu. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a vyučovacích metód vyučovania sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia a konania študentov. Tvorivé myslenie umožňuje študentom správne aplikovať poznatky pri riešení problémových úloh teoretického aj praktického charakteru. Predmet poskytuje základy nevyhnutné pre ďalšie odborné predmety a pre ďalšie vzdelávanie.  
CIELE PREDMETU
Cieľom vyučovania predmetu anatómia a fyziológia je v maximálnej možnej miere prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania a osvojeniu si kľúčových kompetencií prostredníctvom obsahu učiva anatómie a fyziológie. Študenti sa majú naučiť pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odborné informácie v literatúre a informačných médiách, vhodne prezentovať odborné poznatky, analyzovať vybrané problémy, aplikovať poznatky pri riešení konkrétnych úloh rôznej zložitosti. Mali by chápať a vysvetliť vybrané javy a procesy prebiehajúce v ľudskom organizme, vedieť používať základné myšlienkové operácie na získavanie nových poznatkov, logicky spájať poznatky nadobudnuté štúdiom aj iných vedných odborov a využiť ich pri riešení problémových úloh. 

ROZPIS UČIVA
1. ročník 3 hodiny týždenne, spolu 99 hodín

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD 
Obsahový štandard
Tematický celok: Úvod do predmetu anatómie a fyziológie 
Témy: Charakteristika predmetu, jeho význam pre povolanie. Historický pohľad na odbory anatómie a fyziológie.
Kľúčové pojmy: anatómia, fyziológia, história
Výkonový štandard
•	Vysvetliť pojmy anatómia, fyziológia
•	Vymenovať vedy spolupracujúce resp. súvisiace s anatómiou a fyziológiou
•	Vymenovať osobnosti z histórie, ktoré posunuli významne dejiny tejto vedy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Bunka 
Témy: Organely živočíšnej bunky a ich funkcia. Delenie bunky. 
Kľúčové pojmy: bunka, organely
Výkonový štandard:
•	Definovať bunku.
•	Vymenovať jednotlivé súčasti bunky a popísať ich funkciu.
•	Popísať delenie somatických a pohlavných buniek.

Obsahový štandard
Tematický celok: Tkanivá. 
Témy : Charakteristika tkaniva. Druhy tkanív. Morfológia a funkcia tkanív.
Kľúčové pojmy : tkanivo, funkčná morfológia tkaniva, regenerácia tkaniva
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať tkanivo
•	Vymenovať a popísať druhy tkanív podľa tvaru a funkcie
•	Popísať funkciu jednotlivých tkanív

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pohybová sústava 
Témy: Kostrová sústava. Svalová sústava. Rast tela.
Kľúčové pojmy: kosť, kĺb, sval
Výkonový štandard:
•	Opísať stavbu, štruktúru, tvar a spojenie kostí a používať latinské názvoslovie kostí.
•	Určiť rozdelenie kĺbov.
•	Popísať jednotlivé časti osovej kostry a kostry končatín.
•	Vysvetliť funkciu kostí.
•	Charakterizovať kostrové, hladké svalstvo a srdcový sval a vysvetliť ich funkciu.
•	Opísať stavbu svalu.
•	Vysvetliť mechanizmus svalového sťahu.
•	Vysvetliť inerváciu svalov.
•	Vymenovať, opísať a uviesť funkcie a latinské názvoslovie svalov hlavy, krku, hrudníka, brucha, chrbta, horných a dolných končatín, rúk a nôh a panvového dna.
•	Vysvetliť vývoj a rast tela.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krv 
Témy: Zloženie a funkcia krvi. Krvné skupiny. Obranná schopnosť krvi. Zrážanie krvi.
Kľúčové pojmy: plazma, krvné bunky, krvné skupiny

Výkonový štandard:
•	Charakterizovať krv, opísať zloženie krvi, vysvetliť jej funkcie.
•	Používať latinské názvoslovie pri opise jednotlivých krvných buniek.
•	Rozlíšiť krvné bunky, opísať ich stavbu, vysvetliť ich funkcie.
•	Vysvetliť mechanizmus zrážania krvi a zastavenie krvácania. 
•	Vymenovať a popísať súčasti krvnej plazmy a fyzikálne a chemické vlastnosti krvi. 
•	Opísať hemolýzu a sedimentáciu
•	Definovať obranné mechanizmy krvi.
•	Popísať rozdiel medzi jednotlivými krvnými skupinami

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krvný obeh a srdce 
Témy: Rozdelenie krvného obehu. Rozdelenie, stavba a funkcia ciev. Stavba a funkcia srdca. Krvný obeh plodu. Miazgový obeh.
Kľúčové pojmy: cievy, srdce, lymfa
Výkonový štandard:
•	Popísať telový a pľúcny krvný obeh. 
•	Používať latinské názvoslovie v súvislosti so srdcom a krvným obehom.
•	Vymenovať hlavné vetvy tepnového krvného obehu a hlavné časti žilového riečišťa.
•	Pomenovať jednotlivé druhy ciev a vysvetliť ich funkciu.
•	Popísať stavbu steny jednotlivých ciev.
•	Opísať stavbu srdca, veľkosť, tvar, umiestnenie.
•	Popísať prácu srdca ako motorickej jednotky 
•	Schematicky nakresliť a pomenovať dutiny srdca a štruktúry, ktoré sa v nich nachádzajú. 
•	Charakterizovať štruktúry a mechanizmy, ktoré sa podieľajú na regulácii srdcovej činnosti  a krvného obehu.
•	Opísať prejavy srdcovej činnosti
•	Porovnať krvný obeh plodu a zdravého dieťaťa a dospelého.
•	Vymenovať súčasti miazgového obehu, vysvetliť ich funkciu a špecifikovať zloženie miazgy a jej prúdenie v miazgových cievach. 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Dýchacia sústava 
Témy: Horné dýchacie cesty. Dolné dýchacie cesty. Objemy pľúc. Regulácia dýchania.
Kľúčové pojmy: dýchanie, dýchacie cesty, pľúca
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise dýchacích ciest.
•	Vymenovať a na modeli ukázať jednotlivé časti horných a dolných dýchacích ciest.
•	Popísať stavbu steny dýchacej trubice.
•	Vysvetliť funkciu jednotlivých častí dýchacej sústavy.
•	Popísať základné princípy mechaniky dýchania.
•	Pomenovať jednotlivé objemy pľúc a vysvetliť ich význam.
•	Vysvetliť reguláciu dýchania.
•	Vysvetliť princíp prenosu dýchacích plynov medzi krvou a alveolárnym vzduchom.
Obsahový štandard:
Tematický celok: Tráviaca sústava 
Témy: Hlavová a hrudná časť tráviacej sústavy. Brušná časť tráviacej sústavy. Žľazy pripojené k tráviacej sústave. Uloženie orgánov v brušnej dutine. Fyziológia výživy. Biochémia živín.
Kľúčové pojmy: živiny, výživa, trávenie, vstrebávanie, vylučovanie, žalúdok, črevá, pečeň, podžalúdková žľaza, žlčník, pobrušnica
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise tráviacej sústavy.
•	Popísať stavbu steny tráviacej trubice.
•	Vymenovať a ukázať na modeli jednotlivé časti tráviacej sústavy.
•	Vysvetliť funkciu jednotlivých častí tráviacej sústavy.
•	Popísať zloženie tráviacich štiav a vysvetliť ich funkciu.
•	Schematicky nakresliť uloženie orgánov v brušnej dutine.
•	Charakterizovať základné zložky potravy a vysvetliť ich funkciu.
•	Vysvetliť základné princípy metabolizmu bielkovín, tukov a cukrov.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Termoregulácia 
Témy: Telesná teplota. Termoregulačné mechanizmy.
Kľúčové pojmy: telesná teplota, tvorba tepla, výdaj tepla
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise a regulácii telesnej teploty.
•	Charakterizovať fyziologické rozpätie telesnej teploty a jej zmeny.
•	Vymenovať termoregulačné mechanizmy a vysvetliť ich význam  pri udržiavaní stálej telesnej teploty.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Močová sústava 
Témy: Obličky. Odvodné močové cesty. Riadenie činnosti močového systému.
Kľúčové pojmy: obličky, močový mechúr, moč, regulácia činnosti obličiek
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise močovej sústavy.
•	Popísať stavbu steny močovej sústavy.
•	Vymenovať jednotlivé časti močovej sústavy.
•	Vysvetliť funkciu jednotlivých častí močovej sústavy.
•	Popísať zloženie nefrónu.
•	Vysvetliť reguláciu činnosti obličiek a močenia.
•	Vysvetliť význam obličiek pri udržaní homeostázy
•	Definovať moč a jeho zloženie a patologické odchýlky.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kožný systém
Témy: Zloženie a funkcia kože. Prídavné orgány kože. 
Kľúčové pojmy: pokožka, zamša, podkožie, necht, vlasy, chlpy, mazové a potné žľazy
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise kože.
•	Vymenovať jednotlivé vrstvy kože. 
•	Pomenovať štruktúry, ktoré sa nachádzajú v koži a vysvetliť ich funkciu.
•	Vymenovať, opísať a uviesť funkcie prídavných orgánov kože.
Obsahový štandard
Tematický celok : Zmyslové ústroje
Témy : Zrakové ústroje. Dioptrické pomery oka. Polohovosluchové ústroje. Chuťové a čuchové ústroje.
Kľúčové pojmy :  zmysly, zmyslové bunky, receptory
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať a rozdeliť zmyslové ústroje
•	Popísať jednotlivé časti zmyslových ústrojov
•	Vysvetliť základné pojmy: zmysel, receptor, zmyslový reflex, kontrola receptorov
•	Preukázať topografickú orientáciu v jednotlivých zmyslových orgánoch

Obsahový štandard:
Tematický celok: Hormonálne riadenie organizmu 
Témy: Rozdelenie žliaz s vnútornou sekréciou. Hormóny jednotlivých žliaz  s vnútornou sekréciou.
Kľúčové pojmy: hormón, žľazy s vnútornou sekréciou
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri charakteristike žliaz s vnútornou sekréciou a jednotlivých hormónov.
•	Vymenovať žľazy s vnútornou sekréciou a ukázať na modeli ich rozmiestnenie.
•	Vymenovať hormóny, ktoré tieto žľazy produkujú 
•	Vysvetliť funkciu jednotlivých hormónov a ich účinky na organizmus.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pohlavná sústava 
Témy: Ženská pohlavná sústava. Mužská pohlavná sústava. Fyziológia tehotnosti.
Kľúčové pojmy: pohlavné žľazy, vývodné pohlavné cesty, pohlavný vývin muža a ženy, tehotenstvo 

Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri charakteristike ženských a mužských pohlavných orgánov.
•	Vymenovať časti ženského a mužského pohlavného systému a vysvetliť ich funkciu.
•	Ukázať na modeli časti ženského a mužského pohlavného systému.
•	Popísať tvorbu spermií
•	Vysvetliť menštruačný cyklus
•	Ilustrovať na príkladoch vplyv pohlavných hormónov na pohlavný vývin muža a ženy.
•	Definovať tehotenstvo.
•	Popísať vývin plodu počas vnútromaternicového vývinu.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Nervová sústava 
Témy: Periférna nervová sústava. Centrálna nervová sústava. Autonómna nervová sústava. Receptory.
Kľúčové pojmy: nervová bunka, nerv, mozog, miecha, receptor
Výkonový štandard:
•	Používať latinské názvoslovie pri opise častí nervovej sústavy.
•	Definovať neurón, popísať jeho časti a vysvetliť funkciu.
•	Charakterizovať periférne nervy a rozdeliť ich podľa funkcie.
•	Vysvetliť princíp vzniku vzruchu a jeho šírenie po nervovom vlákne.
•	Vymenovať, popísať a uviesť funkcie receptorov. 
•	Pomenovať a ukázať na modeli časti centrálneho nervového systému.
•	Vymenovať funkcie jednotlivých častí centrálneho a autonómneho nervového systému.
•	Schematicky nakresliť a popísať reflexný oblúk.

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	PATOLÓGIA

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet patológia na SZŠ v rámci štátneho programu (ISCED 3) sa vyučuje ako súčasť odbornej zložky vzdelávania. Jeho ťažisko je v teoretických poznatkoch získaných vo všeobecnej časti predmetu. Vhodný pomer morfologických a patofyziologických  hľadísk sa určuje podľa štandardov profilu absolventa.
V uvedenom predmete sa žiaci oboznamujú hlbšie a presnejšie s podstatou základných zmien v tele človeka pri chorobách a telesných chybách. Časť tematických celkov je orientovaná patofyziologicky a spadá do rámca špeciálnej patológie. Predmet dáva priestor na boj proti rôznym formám závislostí a toxikománie. V obsahu sú zahrnuté poznatky na komplexnej všeobecnej úrovni, z ktorých vo vyšších ročníkoch štúdia vychádzajú ďalšie odborné predmety.
Pri využívaní vhodných moderných foriem, vyučovacích metód a prostriedkov sa vo vyučovaní musí prihliadať na primeranosť a mentálnu vyspelosť žiakov. Výučba predmetu je prostriedkom na rozvíjanie správneho medicínskeho a tvorivého myslenia.

CIELE PREDMETU
Základným cieľom predmetu je oboznámiť žiakov s prejavmi chorobných procesov v ľudskom organizme a pripraviť ich tak na štúdium ďalších odborných predmetov.
Predmet patológia má utvoriť u žiakov schopnosť spájať získané vedomosti do logických reťazcov a chápať zmenené pomery v organizme počas choroby.
Žiaci sa majú naučiť automaticky pracovať so základnou odbornou terminológiou, vhodne prezentovať odborné poznatky, analyzovať problémy a aplikovať teoretické poznatky pri riešení konkrétnych úloh.
Žiaci musia pochopiť podstatu chorôb a ich vzťah k ľudskému organizmu ako celku. Výučba predmetu dáva priestor na poukázanie i význam preventívneho zamerania zdravotníctva a na boj s rôznymi formami toxikománie.

ROZPIS UČIVA
1. ročník 2 hodiny týždenne, spolu 66 hodín

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PREDMETU

Obsahový štandard :
Tematický celok: Náplň odboru a jeho uplatnenie v praxi  
Témy: Koncepcia odboru. Pitva. Bioptické a cytologické vyšetrenia. Zasielanie materiálu na vyšetrenie.
Kľúčové pojmy: patológia, pitva, vyšetrovacia metóda, bioptické vyšetrenie, cytologické vyšetrenie, fixačný roztok

Výkonový štandard :
•	Opísať predmet, úlohy a zameranie odboru
•	Používať latinské názvoslovie
•	Vysvetliť uplatnenie patológie v praktickom živote
•	Charakterizovať jednotlivé vyšetrovacie metódy v patológii
•	Popísať jednotlivé druhy pitiev
•	Popísať význam a podstatu bioptického a cytologického  vyšetrenia

Obsahový štandard :
Tematický celok: Choroba a jej príčiny  
Témy:Choroba. Vonkajšie príčiny chorôb. Vnútorné činitele chorôb.
Kľúčové pojmy: choroba, dispozícia, príčina choroby, prejav choroby
Výkonový štandard :
•	Definovať chorobu
•	Charakterizovať vonkajšie príčiny, ktoré môžu vyvolať ochorenia
•	Vysvetliť vplyv vnútorných príčin vzniku choroby
•	Zdôvodniť potrebu ochrany zdravia

Obsahový štandard :
Tematický celok: Zánik organizmu  
Témy: Klinická a biologická smrť. Známky smrti.
Kľúčové pojmy: smrť, posmrtné zmeny, známky smrti
Výkonový štandard :
•	Charakterizovať smrť, jej podstatu
•	Popísať rozdiel medzi klinickou a biologickou smrťou
•	Popísať isté a neisté známky smrti
•	Vysvetliť podstatu posmrtných zmien

Obsahový štandard :
Tematický celok: Regresívne a metabolické zmeny  
Témy: Nekróza. Atrofia. Kalcifikácia. Tvorba kameňov v tele. Pigmenty. Ikterus. 
Kľúčové pojmy: nekróza, gangréna, atrofia, kalcifikácia, ikterus
Výkonový štandard :
•	Vysvetliť terminológiu tematického celku
•	Popísať podstatu nekrózy, gangrény, atrofie, kalcifikácie 
•	Vymenovať príčiny vzniku regresívnych zmien v organizme
•	Popísať príčiny vzniku a charakteristiku konkrementov v tele
•	Popísať podstatu, druhy a prejavy ikteru

Obsahový štandard :
Tematický celok: Zápal
Témy: Makroskopické a mikroskopické prejavy zápalu. Nešpecifické a špecifické zápaly.
Kľúčové pojmy: zápal, prejavy zápalu, infekcia, nešpecifický zápal, špecifický zápal
Výkonový štandard :
•	Vysvetliť terminológiu tematického celku
•	Vysvetliť klasifikáciu zápalov
•	Definovať zápal, príčiny, priebeh a následky zápalu
•	Charakterizovať jednotlivé typy zápalu
•	Charakterizovať lokálne a celkové prejavy zápalu
•	Charakterizovať nešpecifický a špecifický zápal

Obsahový štandard :
Tematický celok: Progresívne zmeny  
Témy: Regenerácia a reparácia. Metaplázia.
Kľúčové pojmy: regenerácia, reparácia, transplantácia, hypertrofia, hyperplázia
Výkonový štandard :
•	Vysvetliť terminológiu tematického celku
•	Charakterizovať podstatu progresívnych zmien
•	Vymenovať jednotlivé druhy rán a zlomenín 
•	Vysvetliť podstatu hojenia rán a zlomenín
•	Zdôvodniť potrebu darcovstva orgánov

Obsahový štandard:  
Tematický celok: Nádory
Témy: Rozdelenie nádorov. Názvoslovie nádorov. 
Kľúčové pojmy: nádor, rakovina, benígny, malígny, prekanceróza, recidíva
Výkonový štandard :
•	Vysvetliť terminológiu tematického celku
•	Charakterizovať podstatu nádorového ochorenia
•	Popísať známe príčiny nádorového ochorenia
•	Rozdeliť nádory  podľa pôvodu
•	Zdôvodniť potrebu preventívnych opatrení nádorového ochorenia

Obsahový štandard :
Tematický celok: Poruchy pohybového ústrojenstva  
Témy: Zápalové ochorenie kostí – osteomyelitída. Poruchy mineralizácie kostí – krivica, osteomalácia. Osteoporóza. Degeneratívne ochorenie kĺbov – artróza. 
Kľúčové pojmy: kosť, rachitída, osteoporóza, osteomalácia, osteomyelitída

Výkonový štandard: 
•	Vymedziť základné pojmy v tematickom celku 
•	Vymenovať základné príčiny podieľajúce sa na poruchách mineralizácie kostí 
•	Charakterizovať zápalové prejavy na kosti pri osteomyelitíde
•	Popísať zmeny štruktúry kostí pri osteoporóze a osteomalácii
•	Vysvetliť degeneratívne zmeny postihujúce kĺb pri artróze

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy srdcovo - cievneho systému
Témy: Najčastejšie miestne poruchy krvného obehu – trombóza, embólia, ischémia. Ochorenia ciev – ateroskleróza. Ochorenia srdca – ischemická choroba srdca. 
Kľúčové pojmy: srdce a cievy, trombóza, embólia, infarkt myokardu, ateroskleróza 
Výkonový štandard: 
•	Vymedziť pojmy trombóza, embólia, ischémia, ateroskleróza 
•	Vymenovať príčiny podieľajúce sa na ochoreniach ciev
•	Popísať zmeny na cievach postihnutých aterosklerózou 
•	Popísať vplyv  a hodnoty cholesterolu na ľudský organizmus
•	Charakterizovať rizikové prejavy podporujúce vznik ischemických zmien na koronárnych tepnách
•	Vysvetliť mechanizmus vzniku ischemickej choroby srdca
•	Popísať zmeny na koronárnych tepnách pri ischemickej chorobe srdca

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy dýchacích ústrojov  
Témy: Poruchy dýchacieho rytmu. Obranné opatrenia dýchacích ciest. Ochorenia priedušiek – bronchiektázie. Ochorenia pľúc – zápaly pľúc, TBC.
Kľúčové pojmy: ventilácia, pneumónia, bronchiektázie, tuberkulózny uzlík, tuberkulózny exsudát 
Výkonový štandard: 
•	Vymenovať poruchy dýchacieho rytmu 
•	Charakterizovať obranné opatrenia dýchacích ciest
•	Určiť najčastejšie príčiny podieľajúce sa na vzniku ochorení priedušiek a pľúc
•	Popísať zmeny stavby priedušiek postihnutých bronchiektáziami
•	Porovnať tkanivo pľúc u zdravého človeka a pľúc postihnutých zápalom
•	Vymenovať morfologické prejavy tuberkulózy
•	Vysvetliť zmeny skladby pľúcneho tkaniva postihnutého primárnou TBC

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy tvorby a vylučovania moču
Témy: Zápalové ochorenia obličiek. Zlyhanie obličiek. Choroby odvodných močových ciest – urolitiáza. Nádory obličiek. 
Kľúčové pojmy: oblička, moč, močové kamene, glomerulonefritída, pyelonefritída, nádory 

Výkonový štandard:
•	Vymedziť podstatu vzniku glomerulonefritídy a pyelonefritídy
•	Vymenovať príčiny podieľajúce sa na vzniku zápalových ochorení obličiek
•	Popísať zmeny štruktúry tkaniva obličiek postihnutých zápalom
•	Porovnať skladbu tkaniva zdravej obličky a obličky zmenenej nádorom
•	Vysvetliť význam transplantácie obličiek a úlohu transplantačného programu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy tráviacich ústrojov
Témy: Ochorenia žalúdka a dvanástnika – vredová choroba žalúdka a dvanástnika. Ochorenia pečene, žlčníka a pankreasu – cirhóza pečene, zápal podžalúdkovej žľazy. Nádory hrubého čreva.
Kľúčové pojmy: peptický vred, cirhóza pečene, pankreatitída 
Výkonový štandard: 
•	Vymedziť základné pojmy erózia a peptický vred
•	Popísať sliznicu žalúdka zmenenej eróziami a peptickým vredom
•	Odlíšiť štruktúru pečeňových buniek u zdravého človeka a pečeňových buniek zmenených cirhózou
•	Charakterizovať zmeny žľazového tkaniva pankreasu postihnutého akútnym zápalom
•	Vymenovať zmeny na hrubom čreve postihnutého nádorom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy nervového systému
Témy: Náhla cievna mozgová príhoda. Úrazy mozgu – otras mozgu, zmliaždenie mozgu, epidurálne krvácanie, subdurálne krvácanie, subarachnoidálne krvácanie.
Kľúčové pojmy: epidurálny hematóm, subdurálny hematóm, kontúzia, mozgová embólia
Výkonový štandard:
•	Vymedziť základné pojmy v tematickom celku
•	Vymenovať príčiny podieľajúce sa na úrazoch mozgu
•	Odlíšiť patofyziologické prejavy pri úrazoch mozgu
•	Popísať zmeny na mozgových cievach postihnutých cievnou mozgovou príhodou

Obsahový štandard:
Tematický celok: Hormonálne poruchy
Témy: Ochorenia štítnej žľazy – hypertyreóza a hypotyreóza. Struma. Ochorenia Langerhansových ostrovčekov.
Kľúčové pojmy: hypofunkcia a hyperfunkcia štítnej žľazy, struma, cukrovka
Výkonový štandard:
•	Definovať základné pojmy – hyperfunkcia a hypofunkcia štítnej žľazy
•	Vymenovať príčiny vyvolávajúce hypertyreózu a hypotyreózu
•	Popísať chorobné zmeny na štítnej žľaze pri uvedených ochoreniach
•	Charakterizovať zmeny v štruktúre buniek Langerhansových ostrovčekov v pankrease, ktoré môžu byť jednou z príčin cukrovky  

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy mužských a ženských pohlavných orgánov a prsníka 
Témy: Ochorenia prostaty – nádory prostaty. Zápaly sliznice maternice. Nezhubné a zhubné nádory maternice a vaječníkov. Nádory prsníkov.
Kľúčové pojmy: hypertrofia prostaty, endometritída, karcinóm krčka maternice
Výkonový štandard:
•	Vymenovať rizikové faktory podieľajúce sa na vzniku nádorových ochorení ženských pohlavných orgánov
•	Popísať sliznicu maternice zmenenú zápalovým procesom
•	Špecifikovať zmeny na maternici postihnutej nádorom
•	Popísať zmeny na prsníku zmenenom nádorovým procesom
•	Poukázať na potrebu preventívnych prehliadok napomáhajúcich odhaľovaniu nádorových ochorení

Obsahový štandard:
Tematický celok: Chorobné zmeny v gravidite a patológia novorodenca
Témy: Najčastejšie ochorenia v priebehu tehotenstva – gestózy. Poruchy trvania gravidity. Rizikový novorodenec. Ochorenia popôrodného obdobia.
Kľúčové pojmy: gestózy, potraty, rizikový novorodenec, asfyktický syndróm
Výkonový štandard:
•	Vymenovať faktory, ktoré môžu negatívne ovplyvniť priebeh gravidity
•	Špecifikovať poruchy zdravia viazané na tehotenstvo – gestózy a ich prejavy
•	Popísať rizikového novorodenca
•	Charakterizovať zmeny na mozgu, ktoré vznikli v dôsledku jeho poškodenia počas pôrodu
•	Vyjadriť potrebu prenatálnej starostlivosti

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poruchy vývoja – malformácie
Témy: Najčastejšie teratogény. Vývinové chyby spôsobené alkoholom, liekmi a infekciami. Chromozómové aberácie.
Kľúčové pojmy: malformácia, teratogény, chromozómové aberácie
Výkonový štandard:
•	Definovať malformácie
•	Vymenovať najčastejšie faktory vyvolávajúce vývinové chyby
•	Charakterizovať najčastejšie vývinové chyby a chromozómové aberácie
•	Poukázať na potrebu špeciálnych diagnostických vyšetrovacích metód napomáhajúcich odhaľovaniu vývinových chýb plodu

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	ORGANIZÁCIA ZDRAVOTNÍCTVA

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet organizácia zdravotníctva na SZŠ v rámci štátneho programu (ISCED 3), ako súčasť odbornej zložky vzdelávania, poskytuje študentom vhodne vybranými poznatkami zo starostlivosti o zdravie, spoločenskej stratégie ochrany a podpory zdravia, štátnej zdravotnej správy, systému zdravotnej starostlivosti, stavovských organizácií a odborných spoločností, zdravotného poistenia, právnych aspektov zdravotníckeho pracovníka a zdravotníckych noriem didaktický systém poznatkov o fungovaní zdravotníctva. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a vyučovacích metód vyučovania sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia a konania študentov. Tvorivé myslenie umožňuje študentom správne aplikovať poznatky pri riešení problémových úloh teoretického aj praktického charakteru. Predmet poskytuje základy nevyhnutné pre ďalšie odborné predmety a pre ďalšie vzdelávanie. 
CIELE PREDMETU
Cieľom vyučovania predmetu organizácia zdravotníctva je v maximálne možnej miere prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania a osvojeniu si kľúčových kompetencií prostredníctvom obsahu učiva. Študenti sa majú naučiť pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odborné informácie v literatúre a informačných médiách, vhodne prezentovať odborné poznatky, analyzovať vybrané problémy, aplikovať poznatky pri riešení konkrétnych úloh rôznej zložitosti. Mali by chápať a vysvetliť vybrané javy a procesy prebiehajúce v ľudskej spoločnosti v súvislosti s ich dopadom na oblasť zdravotníctva v našej spoločnosti. Vedieť používať základné myšlienkové operácie na získavanie nových poznatkov, logicky spájať poznatky nadobudnuté štúdiom aj iných vedných odborov a využiť ich pri riešení problémových úloh. Cieľom je predovšetkým pomenovať základné historické medzníky starostlivosti o zdravie, zdravotníctva a medicíny, vysvetliť súčasné východiská starostlivosti o zdravie, medzinárodnej spolupráce a úlohami štátu a rezortov, objasniť systém zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych zariadení a riadenia zdravotníctva, opísať systém prípravy a ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov, poznať systém zdravotného poistenia, preukázať základné poznatky o právnych aspektoch zdravotnej starostlivosti, právach pacientov a právneho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov.

ROZPIS UČIVA
4. ročník 1 hodina týždenne, spolu 30 hodín

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PREDMETU

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vývoj starostlivosti o zdravie 
Témy: História medicíny a zdravia. Významné postavy lekárskej vedy. Medicínske objavy.
Kľúčové pojmy: medicína, lekárska veda, medicínske objavy
Výkonový štandard:
•	Pomenovať základné historické medzníky starostlivosti o zdravie
•	Opísať historický vývoj medicíny a zdravotníctva
•	Vymenovať významné postavy lekárskej vedy
•	Poznať základné medicínske objavy 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Spoločenská stratégia ochrany a podpory zdravia 
Témy: Východiská – stav zdravia spoločnosti, politické, ekonomické, ekologické a iné podmienky. Medzinárodné organizácie, iniciatívy a programy (WHO, ekologické iniciatívy, Zdravie pre všetkých pre 21. storočie). Národný program podpory zdravia. Úlohy štátnej zdravotnej správy, rezortov a  jednotlivcov.
Kľúčové pojmy: stratégia, medzinárodné organizácie, WHO, štátna zdravotná správa, rezort, národný program podpory zdravia
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť súčasné východiská – stav zdravia spoločnosti, politické, ekologické a iné podmienky
•	Charakterizovať medzinárodné organizácie, iniciatívy a programy (WHO, ekologické iniciatívy, Zdravie pre všetkých pre 21. storočie)
•	Poznať národný program podpory zdravia
•	Poznať úlohy štátnej zdravotnej správy, rezortov a jednotlivcov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Štátna zdravotná správa 
Témy: MZ SR – kompetencie. Štátna zdravotná správa na úrovni kraja, okresu (zdravotná starostlivosť, ochrana zdravia). Výbory NR SR, poradné orgány vlády a ministerstiev.
Kľúčové pojmy: kompetencie, ministerstvo zdravotníctva, poradné orgány NR SR, vláda, štátna zdravotná správa
Výkonový štandard:
•	Popísať kompetencie MZ SR
•	Poznať základné zložky štátnej zdravotnej správy na úrovni kraja, okresu a ich úlohu (zdravotná starostlivosť, ochrana zdravia)
•	Vysvetliť  čo sú  výbory NR SR, poradné orgány vlády a ministerstiev

Obsahový štandard:
Tematický celok: Systém zdravotnej starostlivosti 
Témy: Druhy zdravotnej starostlivosti – ambulantná a ústavná. Formy zdravotnej starostlivosti: primárna, sekundárna a následná. Lekárnická starostlivosť. Lekárska posudková činnosť. Ošetrovateľská starostlivosť. Špeciálne úseky zdravotnej starostlivosti. Štátne zdravotné ústavy. Štátna a neštátna zdravotnícka starostlivosť.
Kľúčové pojmy: zdravotná starostlivosť, lekárnická starostlivosť, posudková starostlivosť, ošetrovateľská starostlivosť

Výkonový štandard:
•	Objasniť systém zdravotnej starostlivosti, druhy zdravotnej starostlivosti – ambulantná a ústavná
•	Opísať formy zdravotnej starostlivosti: primárna, sekundárna a následná
•	Opísať lekárnickú starostlivosť
•	Poznať  základné poznatky o lekárskej posudkovej činnosti
•	Opísať  základné poznatky o ošetrovateľskej starostlivosti.
•	Objasniť špeciálne úseky zdravotnej starostlivosti
•	Poznať základné poznatky o štátnych zdravotných ústavoch
•	Objasniť rozdiel medzi štátnou a neštátnou zdravotníckou starostlivosťou

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zdravotnícke zariadenia 
Témy: Charakteristika, druhy, organizácia a riadenie, financovanie a kontrola zdravotníckych zariadení. Povolenie pre činnosť zdravotníckych zariadení, zákaz činnosti.
Kľúčové pojmy: zdravotnícke zariadenia, povolenie činnosti, zákaz činnosti, 
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať druhy, organizáciu a riadenie, financovanie a kontrolu zdravotníckych zariadení
•	Objasniť povolenie pre činnosť zdravotníckych zariadení, zákaz činnosti

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zdravotnícki pracovníci 
Témy: Kategórie a odbory zdravotníckych pracovníkov. Získanie spôsobilosti na výkon povolania. Ďalšie vzdelávanie zdravotníckych pracovníkov. Registrácia a licencia.
Kľúčové pojmy: zdravotnícky pracovník, spôsobilosť na výkon povolania, ďalšie vzdelávanie, registrácia, licencia
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať  kategórie zdravotníckych pracovníkov 
•	Vysvetliť  systém prípravy a ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov
•	Objasniť význam registrácie a licencie v zdravotníctve

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stavovské organizácie a odborné spoločnosti 
Témy: Komory jednotlivých kategórií zdravotníckych pracovníkov, ich postavenie a úlohy. Odborné spoločnosti. Občianske združenia.
Kľúčové pojmy: komora jednotlivých kategórii zdravotníckych pracovníkov, odborná spoločnosť, občianske združenie
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať stavovské organizácie zdravotníckych pracovníkov, vysvetliť ich postavenie a úlohy
•	Opísať odborné spoločnosti a občianske združenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zdravotné poistenie 
Témy: Všeobecné zdravotné poistenie. Organizácia a zásady zdravotného poistenia. Zákony o poistení občanov. Financovanie zdravotnej starostlivosti.
Kľúčové pojmy: zdravotné poistenie, zákon, financovanie
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť  systém zdravotného poistenia, organizáciu a zásady zdravotného poistenia
•	Objasniť podstatu všeobecného zdravotného poistenia
•	Vedieť vyhľadať zákony o zdravotnom poistení občanov
•	Objasniť financovanie zdravotnej starostlivosti

Obsahový štandard:
Tematický celok: Právne aspekty zdravotnej starostlivosti 
Témy: Zmluva o poskytovaní zdravotnej starostlivosti. Povinnosti a práva pacienta. Súhlas na poskytovanie zdravotnej starostlivosti.
Kľúčové pojmy: poskytovanie zdravotnej starostlivosti, povinnosti a práva pacienta
Výkonový štandard:
•	Preukázať základne poznatky o právnych aspektoch zdravotnej starostlivosti
•	Popísať a vysvetliť povinnosti a práva pacientov
•	Objasniť súhlas na poskytovanie zdravotnej starostlivosti

Obsahový štandard:
Tematický celok: Právne postavenie zdravotníckeho pracovníka 
Témy: Právne predpisy. Právne postavenie zdravotníckeho pracovníka. Zodpovednosť a povinnosti zdravotníckych pracovníkov. Poistenie zdravotníckych pracovníkov.
Kľúčové pojmy: právne postavenie, zodpovednosť, povinnosti, poistenie zdravotníckych pracovníkov
Výkonový štandard:
•	Preukázať  vedomosti o právnych predpisoch
•	Preukázať základné poznatky o právnom postavení zdravotníckeho pracovníka
•	Poukázať na zodpovednosť a povinnosti zdravotníckych pracovníkov
•	Vysvetliť význam  poistenia zdravotníckych pracovníkov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pracovné právo zdravotníckych pracovníkov 
Témy: Zákonník práce. Pracovná zmluva. Pracovný vzťah. Odmeňovanie, služobný postup, dovolenka. Riziková práca. Choroby z povolania. Bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci.
Kľúčové pojmy: zákonník práce, pracovná zmluva, pracovný vzťah, odmeňovanie, dovolenka, riziková práca, choroba z povolania, bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci

Výkonový štandard:
•	Preukázať základné poznatky o zákonníku práce, pracovnej zmluve
•	Objasniť čo je pracovný vzťah
•	Objasniť systém odmeňovania, služobný postup, dovolenka
•	Definovať čo je riziková práca
•	Charakterizovať choroby z povolania
•	Vysvetliť význam bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zdravotnícke normy 
Témy: Platné normy, ktoré sa vzťahujú na zdravotnú starostlivosť, zdravotníckych pracovníkov, zdravotnú poisťovňu, príp. ďalšie normy podľa uváženia vyučujúceho
Kľúčové pojmy: norma
Výkonový štandard:
•	Vedieť vyhľadať platné normy, ktoré sa vzťahujú na zdravotnú starostlivosť, zdravotníckych pracovníkov, zdravotnú poisťovňu, príp. ďalšie normy 

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	PRVÁ POMOC

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet prvá pomoc je teoreticko-praktický predmet, ktorý poskytuje žiakom vedomosti, zručnosti a návyky nevyhnutné pre každého zdravotníckeho pracovníka, aby bol schopný v zmysle zákona poskytnúť kvalifikovanú prvú pomoc. Predmet nadväzuje na poznatky z anatómie, fyziológie a iných odborných predmetov. Pri vyučovaní treba voliť najnovšie a najvhodnejšie metódy a formy práce. Aktivizujúce vyučovacie metódy musia mať jednoznačne prednosť pred faktografickými výkladmi. Vyučovací proces sa realizuje formou cvičení. Pri cvičeniach sa žiaci delia na skupiny. Praktické vyučovanie odporúčame realizovať aj podľa vzorov problémových situácií.

CIELE PREDMETU
-	preukázať všeobecné poznatky o sústave, organizácii a právnych aspektoch prvej pomoci,
-	popísať príčiny, príznaky a prvú pomoc pri bezvedomí, krvácaní, šoku, popáleninách, najčastejších poraneniach a akútnych stavoch,
-	demonštrovať základy resuscitácie, metód, postupov a techniky prvej pomoci,
-	opísať organizáciu a techniku prvej pomoci pri hromadnom postihnutí, katastrofách 
-	a pri zasiahnutí zbraňami hromadného ničenia.

ROZPIS UČIVA
2. ročník 2 hodiny týždenne v 1. polroku, spolu 33 hodín, z toho 33 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Všeobecné zásady prvej pomoci. Uvoľňovanie, polohovanie a odsun postihnutých 
Témy: Sústava prvej pomoci, postup pri poskytovaní základnej prvej pomoci. Uvoľňovanie, základné polohy pre ošetrenie a odsun raneného, odsun a transport postihnutých.
Kľúčové pojmy: prvá pomoc, náhle postihnutie zdravia, poloha, transport.
Výkonový štandard:
•	charakterizovať PP
•	určiť priority pri poskytovaní PP,
•	zvládnuť postup pri uvoľňovaní, polohovaní  a odsune postihnutých.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Bezvedomie
Témy: Obnovenie a udržanie priechodnosti dýchacích ciest. Umelé dýchanie pri zastavení dýchania a pri nedostatočnom spontánnom dýchaní. Obnovenie  životne dôležitých funkcií.
Kľúčové pojmy: bezvedomie, kardiopulmonálna resuscitácia, spontánne dýchanie, stabilizovaná poloha, Heimlichov manéver.

Výkonový štandard:
•	 charakterizovať bezvedomie
•	hodnotiť poruchy vedomia,
•	posúdiť kvalitu dýchania a srdcovej činnosti,
•	osvojiť výkony na udržanie priechodnosti horných dýchacích ciest,
•	demonštrovať na figuríne efektívnu kardiopulmonálnu resuscitáciu,
•	monitorovanie základných fyziologických funkcií,
•	demonštrovať Heimlichov manéver

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krvácanie
Témy: Druhy krvácania, vonkajšie a vnútorné krvácanie. Krvácanie z prirodzených telových otvorov, zastavenie krvácania
Kľúčové pojmy: krvácanie, tlakové body, tlakový obväz
Výkonový štandard:
•	opísať jednotlivé druhy krvácania,
•	rozoznať vonkajšie, vnútorné krvácanie a krvácanie z prirodzených telových otvorov,
•	demonštrovať aplikáciu tlakových bodov a prikladanie tlakového obväzu,
•	zorganizovať a poskytnúť prvú pomoc pri jednotlivých druhoch krvácania.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Šok
Témy: Druhy šoku. Fázy šoku a prvá pomoc pri nich.
Kľúčové pojmy: šok, fáza kompenzácie a dekompenzácie, protišokové opatrenia
Výkonový štandard:
•	definovať šok a jeho fázy,
•	rozpoznať subjektívne a objektívne príznaky rozvinutého šoku,
•	zvládnuť protišokové opatrenia
•	zorganizovať a poskytnúť prvú pomoc pri jednotlivých druhoch krvácania.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Otravy
Témy: Druhy a príčiny  otráv. Poskytnutie prvej pomoci pri jednotlivých druhoch otráv
Kľúčové pojmy: intoxikácia, antidotum, toxikológia, jedovatá látka.
Výkonový štandard:
•	charakterizovať jednotlivé druhy otráv,
•	 vymenovať najčastejšie príčiny intoxikácie,
•	 demonštrovať prvú pomoc pri jednotlivých druhoch otráv.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Popálenie a poleptanie
Témy: Druhy a stupne popálenín. Poleptania. Poskytnutie prvej pomoci pri popálení a poleptaní
Kľúčové pojmy: popálenina, poleptanie, sústava deviatich.
Výkonový štandard:
•	definovať popálenia a poleptania,
•	určiť rozsah a stupeň popálenia a poleptania,
•	popísať príznaky popálenia a poleptania,
•	zvládnuť prvú pomoc pri popálení a poleptaní.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úrazy elektrickým prúdom
Témy: Tepelné poranenia elektrickým prúdom a bleskom
Kľúčové pojmy: spazmus svalstva, bezvedomie
Výkonový štandard:
•	 vysvetliť účinky elektrického prúdu na ľudský organizmus,
•	vymenovať druhy tepelných poranení,
•	demonštrovať resuscitáciu,
•	popísať preventívne opatrenia v súvislosti s búrkou (účinky blesku).

Obsahový štandard:
Tematický celok: Rany
Témy: Všeobecné zásady ošetrenia rán. Poranenia kostí a kĺbov - zlomeniny, vykĺbenie a vytknutie. Poskytnutie základnej prvej pomoci. Tlakové  poranenia. Poranenia hrudníka, brucha, chrbtice, hlavy.
Kľúčové pojmy: rana, infekcia, zlomenia, vytknutie, vykĺbenie, stratové poranenie, Blast syndróm, Crush syndróm, hemotorax, pneumotorax, amnézia
Výkonový štandard:
•	charakterizovať jednotlivé druhy rán,
•	popísať príčiny a následky vzniku rán,
•	demonštrovať prvú pomoc pri ošetrení jednotlivých druhov rán,
•	definovať druhy, príčiny a následky zlomenín,
•	demonštrovať  prvú pomoci  pri jednotlivých druhoch zlomenín,
•	popísať druhy tlakových poranení,
•	demonštrovať prvú pomoc pri tlakových poraneniach,
•	rozpoznať príčiny a následky poranení hrudníka, brucha, chrbtice a hlavy,
•	demonštrovať prvú pomoc pri jednotlivých druhoch poranení.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vybrané naliehavé stavy
Témy: Mdloba, kŕče. Naliehavé stavy pri cukrovke, náhla cievna mozgová príhoda (NCMP). Vážne psychické poruchy. Akútne stavy u tehotných
Kľúčové pojmy: mdloba - synkopa, epilepsia, tetania, hypoglykémia, hyperglykémia, afázia, zmätenosť, gravidita.
Výkonový štandard: 
•	definovať príčiny, príznaky mdloby, poskytnutie prvej pomoci,
•	poznať príčiny  jednotlivých druhov kŕčov spojených s bezvedomím a vedomím,
•	demonštrovať poskytnutie prvej pomoci,
•	rozoznať príznaky hyper a hypoglykémie, poskytnúť prvú pomoc 
•	popísať príznaky NCMP, poskytnúť  prvú pomoc
•	zhodnotiť príznaky predčasného a náhleho pôrodu, poskytnúť prvú pomoc pri náhlom a predčasnom pôrode

Obsahový štandard:
Tematický celok: Prvá pomoc pri výnimočných situáciách
Témy: Organizácia, techniky prvej pomoci pri hromadnom postihnutí, katastrofách a pri zasiahnutí zbraňami hromadného ničenia.
Kľúčové pojmy: hromadné nešťastie, katastrofa, zbrane hromadného ničenia
Výkonový štandard:
•	poznať druhy hromadných postihnutí
•	poznať jednotlivé druhy zbraní hromadného ničenia
•	zvládnuť prvú pomoc pri jednotlivých druhoch poranení vzniknutých pri hromadných  nešťastiach a katastrofách

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	LABORATÓRNA TECHNIKA

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet laboratórna technika v rámci štátneho programu (ISCED 3), ako súčasť odbornej zložky vzdelávania, poskytuje študentom základné poznatky o zariadení laboratórií, základných laboratórnych pomôckach, základných laboratórnych úkonoch a ich princípoch. Vedomosti a zručnosti nadobudnuté v predmete laboratórna technika tvoria základ odborného vzdelania laboranta. Predmet preto okrem poskytovania informácií musí žiaka viesť k ich samostatnému získavaniu a spracovaniu a tým zaistiť rozvoj tvorivého myslenia a logického konania žiakov.
Na vedomosti a zručnosti získané v predmete laboratórna technika nadväzuje najmä učivo predmetov vybrané laboratórne metódy a analytická chémia. Využívané budú v praktických cvičenia klinickej biochémie, histológie a histologickej techniky, hematológie a transfuziológie aj klinickej mikrobiológie.
Obsah predmetu priamo súvisí s obsahom predmetov chémia a analytická chémia. 

CIELE PREDMETU
Hlavným cieľom predmetu je vybudovanie základných laboratórnych zručností a návykov ako kľúčových kompetencií práce laboranta. K tomu musia žiaci poznať základné laboratórne pomôcky a ich údržbu, mali by v predmete pochopiť a naučiť sa vysvetliť princípy základných laboratórnych postupov. Majú si osvojiť správnu terminológiu vymedzenú obsahom predmetu a správnu laboratórnu prax v metódach a postupoch, ktoré sú obsahom predmetu. Žiaci si musia ďalej osvojiť potrebné výpočty, zásady vedenia záznamov o práci, zásady interpretácie výsledkov, vypracovanie protokolu o práci. Musia sa naučiť zorganizovať si jednotlivé pracovné kroky, spolupracovať v skupine.

ROZPIS UČIVA
1. ročník 3 hodiny týždenne, spolu 99 hodín, z toho 99 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PREDMETU

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do predmetu
Témy: 
1.	Laboratórium, druhy laboratórií
2.	Zariadenie a vybavenie laboratórií
3.	Vedenie záznamov
Kľúčové pojmy: Laboratórium, laboratórne stoly, digestor, rozvody médií v laboratóriách. Protokol o práci.
Výkonový štandard:
•	Popísať základné zariadenie chemického laboratória
•	Obsluhovať hlavný uzáver plynu
•	Obsluhovať digestor
•	Napísať protokol

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pomôcky v laboratóriu
Témy:
1.	Pomôcky zo skla 
2.	Pomôcky z ostatných materiálov 
Kľúčové pojmy: Základné laboratórne pomôcky. Objednávanie, skladovanie, čistenie, údržba pomôcok a chemikálií.
Výkonový štandard:
•	Rozoznať bežné druhy laboratórnych pomôcok
•	Očistiť analyticky laboratórne sklo
•	Používať zošit na evidenciu chemikálií a skladové karty
•	Používať ponukové listy na chemikálie a laboratórne pomôcky (aj on-line)

Obsahový štandard:
Tematický celok: Váhy a váženie
Témy:
1.	Jednotky hmotnosti 
2.	Technické váhy 
3.	Rýchlováhy 
Kľúčové pojmy: násobné a podielové jednotky hmotnosti, druhy váh, citlivosť váh, váživosť váh. Navážka.
Výkonový štandard:
•	Prepočítať jednotky hmotnosti 
•	Popísať princíp rovnoramenných váh
•	Navážiť navážku

Obsahový štandard:
Tematický celok: Meranie objemu kvapalín
Témy:
1.	Jednotky objemu kvapalín 
2.	Meranie objemu kvapalín 
Kľúčové pojmy: jednotky objemu, kadička, odmerný valec, odmerná banka, pipeta, byreta, automatická byreta, piestová pipeta, dávkovač, dilutor.
Výkonový štandard:
•	Prepočítať jednotky objem 
•	Používať uvedené druhy pomôcok na meranie objemu
•	Namerať objem s presnosťou, akú umožňujú jednotlivé pomôcky na meranie objemu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Príprava roztokov
Témy:
1.	Spôsoby vyjadrenia zloženia roztokov 
2.	Príprava roztokov – zásady 
3.	Výpočty zloženia roztokov 
4.	Precvičovanie 
Kľúčové pojmy: roztok, zložky roztoku, rozpúšťanie, nasýtený roztok, rozpustnosť, krivka rozpustnosti. Hmotnostný zlomok látky v roztoku, objemový zlomok látky v roztoku, látková koncentrácia, hmotnostná koncentrácia, molový zlomok látky v roztoku. Kvantitatívne prenesenie navážky do roztoku.
Výkonový štandard:
•	Vypočítať samostatne veličiny potrebné k príprave roztoku
•	Navážiť navážku
•	Pripraviť roztok

Obsahový štandard:
Tematický celok: Teplota - udržiavanie, zmeny teploty
Témy:
1.	Meranie teploty, teplomery 
2.	Zahrievanie, sušenie, žíhanie, odparovanie 
3.	Chladenie 
Kľúčové pojmy: jednotky teploty,  teplomer, kahan, vodný kúpeľ, termostat, sterilizátor, autokláv, chladnička, mraznička, termobox; chladiaca zmes, exsikátor, sušina, odparok.
Výkonový štandard:
•	Rozoznať jednotlivé druhy teplomerov a ich použitia
•	Porovnať jednotlivé zariadenia na udržiavanie teploty
•	Pripraviť jednoduchú chladiacu zmes
•	Stanoviť sušinu v materiáli

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základné separačné metódy
Témy: 
1.	Filtrácia, dekantácia	
2.	Kryštalizácia 
3.	Zrážanie, vysoľovanie
4.	Destilácia 
5.	Extrakcia 
6.	Vytrepávanie
7.	Sublimácia, lyofilizácia 
8.	Sedimentácia, centrifugácia
Kľúčové pojmy: Filter, filtrát, filtračné materiály, vákuová filtrácia. 
Kryštalizačný lúh, kryštalizácia odparením, kryštalizácia ochladením. 
Spôsoby zrážania, vysoľovanie, vsoľovanie, denaturácia. 
Destilácia, destilačná aparatúra, chladič, destilát, hlavný podiel; vákuová destilácia, destilácia vodnou parou, frakcionácia.
Extrakcia, macerácia, Soxhletov prístroj.
Vytrepávanie, rozdeľovacia rovnováha, Nernstov rozdeľovací zákon, rozdeľovací koeficient, oddeľovací lievik.
Sublimácia, resublimácia, lyofilizácia.
Sedimentácia, sediment, centrifugácia, odstredivá sila.
Výkonový štandard:
•	Vykonať filtráciu, vákuovú filtráciu, kryštalizáciu, vysoľovanie, extrakciu v Soxhletovom prístroji,  vytrepávanie
•	Skonštruovať jednoduchú destilačnú aparatúru, kontrolovať jej správnu činnosť
•	Načrtnúť aparatúru na vákuovú destiláciu
•	Zostaviť jednoduchú aparatúru na čistenie látky sublimáciou, kontrolovať jej správnu činnosť
•	Vysvetliť princíp lyofilizácie, uviesť príklady jej využitia v laboratórnej medicíne
•	Používať centrifúgy, kontrolovať ich správnu činnosť

Obsahový štandard:
Tematický celok: Osmóza, osmometria
Témy:
1.	Osmóza a jej využitie
2.	Priebeh osmózy na modelovom pokuse
Kľúčové pojmy: osmóza, osmotický tlak, rovnica osmotického tlaku, izotonický, hypotonický, hypertonický roztok, plazmoptýza, plazmorýza. Osmometer.
Výkonový štandard:
•	Vymedziť osmózu ako dej
•	Opísať princíp osmometra
•	Vysvetliť význam manipulácie s biologickým materiálom v izotonickom prostredí

Obsahový štandard:
Tematický celok: Práca s plynmi a vákuom
Témy:
1.	Príprava plynov v Kippovom prístroji, práca s plynnou vzorkou
2.	Stlačené plyny
Kľúčové pojmy: Kippov prístroj, premývačka. Tlakové fľaše, stlačené plyny, redukčný ventil. Vodná výveva.
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť stavbu Kippovho príptroja, vysvetliť význam jednotlivých častí
•	Popísať spôsoby zachytávania plynov 
•	Poznať zásady manipulácie s fľašami so stlačenými plynmi a s redukčnými ventilmi.
•	Obsluhovať vodnú vývevu 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy mikroskopovania
Témy:
1.	Základné konštrukčné prvky mikroskopu
2.	Základné zásady obsluhy 
Kľúčové pojmy: mikroskop, objektív, okulár, zväčšenie mikroskopu. Makroskrutka, mikroskrutka, stolík, podložné sklíčko, krycie sklíčko.
Výkonový štandard:
•	Popísať základné konštrukčné prvky mikroskopu
•	Vypočítať zväčšenie mikroskopu
•	Vymenovať zásady vkladania preparátu do mikroskopu
•	Nájsť obraz v mikroskope, prezrieť preparát, popísať polohu objektu v zornom poli

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	VYBRANÉ LABORATÓRNE METÓDY

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet vybrané laboratórne metódy je súčasťou odbornej zložky vzdelávania zdravotníckych laborantov. Je to teoreticko-praktický predmet, ktorý oboznamuje žiakov s princípmi laboratórnych metód, obsluhou požívaných meracích prístrojov, spôsobmi spracovania, vyhodnotenia a interpretácie nameraných veličín. Predmet spája poznatky z prírodovedných všeobecnovzdelávacích predmetov a z predmetov odbornej zložky vzdelávania. Okrem poskytovania informácií rozvíja logické myslenie, schopnosť riešiť zložitejšie úlohy a posilňuje manuálne zručnosti žiakov. vedie žiaka k samostatnému získavaniu a spracovaniu informácií, čím zaisťuje rozvoj logického konania žiakov.
Vedomosti a zručnosti získané v predmete vybrané laboratórne metódy budú využívané v praktických cvičenia klinickej biochémie, histológie a histologickej techniky, hematológie a transfuziológie a klinickej mikrobiológie.

CIELE PREDMETU
Hlavnými cieľmi predmetu je 
•	Ovládať teoretické princípy laboratórnych metód
•	Ovládať meranie sledovaných veličín
•	Chápať princípy meracích metód
•	Ovládať vzťahy medzi jednotkami SI sústavy
•	Používať samostatné a logické myslenie
•	Orientovať sa v odbornej literatúre a na internete
•	Využívať doterajšie vedomosti z chémie, fyziky, matematiky a laboratórnej techniky
•	Ovládať spracovanie nameraných hodnôt
•	Dodržiavať zásady bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci
•	Získané poznatky, vedomosti a zručnosti prenášať a využívať na laboratórnych cvičeniach medicínskeho zamerania

ROZPIS UČIVA
2. ročník 6(4) hodiny týždenne, spolu 198 hodín, z toho 132 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PREDMETU
Obsahový štandard:
Tematický celok: Bezpečnosť práce v laboratóriu
Témy: 
Organizácia práce v školskom laboratóriu
Pokyny o bezpečnosti práce v laboratóriu. Prvá pomoc
Kľúčové pojmy: laboratórny poriadok, zásady bezpečnosti práce v školskom laboratóriu, zásady prvej pomoci
Výkonový štandard:
•	Ovládať bezpečnostné predpisy pre prácu v laboratóriu
•	Dodržiavať zásady hygieny a fyziológie práce
•	Dodržiavať laboratórny poriadok
•	Poskytnúť prvú pomoc pri najbežnejších úrazoch v laboratóriu
•	Viesť správne záznam o práci a nameraných výsledkoch
Obsahový štandard:
Tematický celok: Meranie objemov a mikroobjemov
Témy: 
Meranie objemu kvapalín odmernými pomôckami
Meranie objemu kvapalín pipetami a mikropipetami
Kľúčové pojmy: odmerné sklo, pipeta, piestová pipeta, kadička, odmerný valec, byreta, dávkovač, automatická byreta
Výkonový štandard:
•	Prepočítať jednotky objemu
•	Používať uvedené druhy pomôcok na meranie objemu
•	Namerať objem s presnosťou, akú pomôcky umožňujú 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Spôsoby vyhodnotenia nameraných údajov
Témy: 
Spracovanie nameraných hodnôt rôznymi metódami
Metóda výpočtu
Metóda jedného štandardu
Metóda kalibračnej čiary
Metóda štandardného prídavku
Kľúčové pojmy: štandardný roztok, kalibračná čiara, kalibračný faktor, štandardný prídavok
Výkonový štandard:
•	Spracovať namerané hodnoty rôznymi metódami, poznať výhody a nevýhody jednotlivých metód
•	Vyhodnotiť metódu jedného štandardu
•	Zostrojiť kalibračnú čiaru
•	Odčítať hodnotu koncentrácie z kalibračnej čiary
•	Definovať kalibračný faktor 
•	Vyhodnotiť metódu štandardného prídavku
Obsahový štandard:
Tematický celok: Elektrické veličiny a ich meranie
Témy:
Elektrické veličiny a ich jednotky
Elektrické meracie prístroje, elektrické obvody
Meranie napätia, prúdu a odporu
Kľúčové pojmy: elektrické meracie prístroje, ampérmeter, voltmeter, ohmmeter, napätie, prúd, odpor, vodivosť, merný rozsah prístroja
Výkonový štandard:
•	Prepočítať jednotky elektrických veličín
•	Vedieť správne zapojiť meracie prístroje do obvodu
•	Odčítať hodnoty zo stupnice meracieho prístroja pri rôznych rozsahoch prístroja

Obsahový štandard:
Tematický celok: Elektródový potenciál, meranie pH. Potenciometria
Témy:
Elektródový potenciál, Nernstova rovnica, galvanický článok 
Druhy elektród
Tlmivé roztoky, zloženie, vlastnosti 
Príprava tlmivých roztokov
Meranie pH 
Princíp potenciometrie
Rozdelenie  a použitie
Porovnanie vizuálnej titrácie s potenciometrickou
Titračné krivky a ich hodnotenie
Kľúčové pojmy: elektródový potenciál, elektróda, Nernstova rovnica, tlmivý roztok, Hendersonova-Hasselbachova rovnica, kapacita tlmivého roztoku, pH-meter. Potenciometer, potenciometria, potenciometrická titrácia, potenciometrická titračná krivka
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť pojem elektródový potenciál
•	Napísať Nernstovu rovnicu a vysvetliť pojmy v nej
•	Rozlíšiť  rôzne druhy elektród, poznať ich konštrukciu a využitie
•	Vypočítať pH tlmivého roztoku z Hendersonovej-Hasselbachovej rovnice
•	Pripraviť tlmivý roztok a správne ho použiť
•	Okalibrovať pH-meter
•	Merať pH pomocou pH-metra
•	Poznať princíp potenciometrie
•	Pripraviť zariadenie na potenciometrickú titráciu
•	Vyhodnotiť jednotlivé druhy potenciometrických titračných kriviek, stanoviť koncentráciu titrovaných vzoriek

Obsahový štandard:
Tematický celok: Konduktometria
Témy:
Fyzikálny princíp metódy
Opis, zloženie a obsluha prístrojov
Stanovenie čistoty destilovanej vody
Konduktometrická titrácia a jej vyhodnotenie
Kľúčové pojmy: konduktometria, konduktometer, merná vodivosť, konduktometrická titrácia
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť pojmy vodivosť, merná vodivosť
•	Poznať princíp konduktometrie
•	Okalibrovať konduktometer, samostatne s ním merať
•	Zostaviť zapojenie na konduktometrickú titráciu
•	Vyhodnotiť graficky konduktometrickú titračnú krivku, stanoviť z nej koncentráciu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Polarografia
Témy:
Princíp metódy, schéma
Polarogram, využitie v praxi
Kľúčové pojmy: polarografia, polarografická krivka - polarogram, polarografické maximá 
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť princíp polarografie
•	Nakresliť schému polarografického zariadenia
•	Charakterizovať polarografickú krivku
•	Poznať využitie polarografie v praxi

Obsahový štandard:
Tematický celok: Polarimetria
Témy:
Princíp a využitie metódy
Popis a obsluha prístrojov, príprava roztokov
Stanovenie glukózy, grafické vyhodnotenie
Kľúčové pojmy: polarimetria, polarizované svetlo, uhol otočenia, asymetrický atóm, opticky aktívna látka, polarimeter, Nicolov hranol, polarizátor, analyzátor
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať pojem polarizované svetlo, opticky aktívna látka, asymetrický atóm, uhol otočenia, merná otáčavosť
•	Vysvetliť princíp polarimetrie
•	Poznať konštrukciu a obsluhu polarimetra
•	Odčítať zo stupnice polarimetra
•	Určiť koncentráciu glukózy z kalibračnej čiary a výpočtom z definičného vzťahu
Obsahový štandard:
Tematický celok: Refraktometria
Témy:
Princíp metódy
Popis a obsluha prístroja, stanovenie KCl vo vzorke
Stanovenie zloženia jednoduchej zmesi neobmedzene miešateľných kvapalín
Kľúčové pojmy: refraktometer, refraktometria, index lomu, lom ku kolmici, lom od kolmice, medzný uhol, Snellov zákon, totálny odraz svetla, zorné pole, Abbého refraktometer
Výkonový štandard:
•	Popísať princíp refraktometrie
•	Charakterizovať index lomu svetla
•	Vysvetliť pojmy medzný uhol, totálny odraz svetla
•	Obsluhovať refraktometer
•	Odčítať na stupnici 
•	Určiť koncentráciu z nameranej hodnoty indexu lomu KCl
•	Zistiť pomer látok v zmesi dvoch neobmedzene miešateľných kvapalín

Obsahový štandard:
Tematický celok: Chromatografické metódy
Témy:
Princíp a rozdelenie metód
Rozdeľovacia vzostupná , zostupná, kruhová chromatografia
Adsorpčná chromatografia
Iónovovýmenná (ionomeničová) chromatografia
Gélová chromatografia
Tenkovrstvová chromatografia
Plynová chromatografia
Kvapalinová chromatografia
Hodnotenie chromatografických metód
Kľúčové pojmy: Chromatografia, rozdeľovacia chromatografia, rozdeľovací koeficient, retardačný faktor, adsorpčná chromatografia, tenkovrstvová chromatografia, chromatografický papier, Silufol, TLC. Molekulové sito. Ionomenič, anex, katex, chromatografická kolóna. Plynová chromatografia. Kvapalinová chromatografia – HPLC, LC – MS.
Výkonový štandard:
•	Poznať podstatu a základné princípy chromatografických metód, ich rozdelenie podľa rôznych hľadísk
•	Definovať rozdeľovací koeficient, vypočítať  retardačný faktor
•	Poznať metodický postup práce pre jednotlivé druhy chromatogafie
•	Vyhodnotiť chromatogram na tenkej vrstve

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do optických spektrálnych metód
Témy:
Elektromagnetické spektrum, vlastnosti svetla
Rozklad svetla, farba roztokov, doplnkové farby
Rozdelenie optických spektrálnych metód
Základné konštrukčné prvky spektrálnych prístrojov
Kľúčové pojmy: Elektromagnetické spektrum, rozklad svetla, doplnkové farby, spektrálne metódy, zdroje svetla, monochromátory, detektory žiarenia, číselný výstup
Výkonový štandard:
•	Charakterizovať svetlo a jeho vlastnosti
•	Vysvetliť pojem rozklad svetla, doplnkové farby
•	Rozdeliť spektrálne optické  metódy 
•	Popísať základné konštrukčné prvky spektrálnych optických prístrojov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Absorpčné spektrálne metódy
Témy:
Princíp a rozdelenie metód
Lambertov – Beerov zákon
Absorpčné spektrum
Spekol – popis, použitie
Stanovenie koncentrácie absorpčnou spektrofotometriou - end point, z konštantného času, kineticky
Kľúčové pojmy: absorbancia, transmitancia, Lambertov – Beerov zákon, absorpčné spektrum látky, absorpčné maximum, spekol, kyveta, kalibračná krivka, kalibračný faktor
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť princíp metódy
•	Vysvetliť pojmy absorbancia, transmitancia, merať absorbanciu a transmitanciu
•	Obsluhovať spekol 
•	Využívať Lambertov – Beerov zákon na stanovenie koncentrácie látok
•	Pripraviť štandardné roztoky
•	Vyhodnotiť koncentráciu z uvedených spektrofotometrických meeraní

Obsahový štandard:
Tematický celok: Emisné spektrálne metódy
Témy:
Základný a excitovaný stav atómu
Plameňová fotometria
Opis prístroja, využitie v praxi 
Kľúčové pojmy: excitácia atómu, emisné spektrá, plameňová fotometria, rozprašovač, plameň, stlačené výhrevné plyny

Výkonový štandard:
•	Vysvetliť základný a excitovaný stav atómu
•	Opísať zariadenie na plameňovú fotometriu
•	Poznať postup kvantitatívneho stanovenia koncentrácie prvku

Obsahový štandard:
Tematický celok: Atómová absorpčná spektrofotometria, AAS
Témy: 
Princíp metódy, opis prístroja, 
Význam a použitie v praxi	
Referáty žiakov
Kľúčové pojmy: absorpcia, výbojka, excitovaný stav atómu, čiarové atómové spektrum,
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť princíp AAS
•	Poznať význam a použitie AAS v praxi
•	Porovnať plameňovú fotometriu a AAS

Obsahový štandard:
Tematický celok: Fluorimetria, nefelometria, turbidimetria
Témy:
Princípy metód 
Možnosti použitia a ich význam v zdravotníckej praxi
Kvantitatívne stanovenie bielkovín v likvore turbidimetricky
Kľúčové pojmy: fluorescencia, fosforescencia, fluorimetria, Tyndallov efekt, nefelometria, turbidimetria, 
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť princíp metód
•	Opísať konštrukciu prístrojov
•	Poznať podmienky merania pre nefelometriu a turbidimetriu
•	Znázorniť schému usporiadania nefelometrického a turbidimetrického merania
•	Stanoviť bielkoviny v likvore turbidimetricky, posúdiť namerané hodnoty

Obsahový štandard:
Tematický celok: Elektroforéza. Imunochemické metódy
Témy:
Princíp metódy, izoelektrický bod, rozdelenie
Elektroforéza na nosičoch
Typy a vlastnosti jednotlivých nosičov
Elektroforetické zariadenie
Vyhodnotenie elektroforetického delenia 
Princíp imunochemického stanovenia
Základné pojmy v imunochémií
Rozdelenie imunochemických metód
Príprava rôznych typov gélov: agarový, agarózový, škrobový...,nalievanie na sklíčko
Kľúčové pojmy: elektroforéza, aminokyseliny, bielkoviny, amfolyt, izoelektrický bod, elektrolyt, nosič, elektroforetická vaňa, zdroje jednosmerného napätia, frakcie, fotodenzitometer, gély, imunochémia, antigén, protilátka, determinant, imunokomplex, imunogén, haptén, imunoelektroforéza, radiálna imunodifúzia
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť princíp elektroforézy
•	Definovať pojmy elektroforéza, amfolyt, izoelektrický bod, elektrolyt, nosič
•	Charakterizovať rôzne druhy nosičov
•	Opísať techniku práce na jednotlivých nosičoch
•	Poznať spôsoby vyhodnotenia elektroforetického delenia
•	Poznať princíp imunochemického stanovenia
•	Vysvetliť pojmy antigén, protilátka,determinant, imunokomplex, imunogén, haptén
•	Rozdeliť imunochemické metódy
•	Opísať kvalitatívne a kvantitatívne imunochemické metódy
•	Pripraviť a naniesť agar, pripraviť ho na imunoelektroforézu
•	Vyhodnotiť RIA

Obsahový štandard:
Tematický celok: Metódy molekulovej biológie
Témy: 
PCR
Prietoková cytometria
Automatizovaná mikroskopia
Kľúčové pojmy: polymerázová reťazová reakcia, monoklonálna protilátka, fluorochróm, monochromatický laserový lúč, cytometer,
Výkonový štandard:
•	Poznať princípy metód a ich využitie v laboratórnej medicíne

Obsahový štandard:
Tematický celok: Rádiometrické metódy
Témy: 
Druhy žiarenia, typy analýz, RIA	
Ochrana a bezpečnosť práce s rádioizotopmi
Kľúčové pojmy: rádioizotop, žiarenie alfa, beta, gama, polčas rozpadu, ionizácia, dozimeter 
Výkonový štandard:
•	Definovať druhy rádioaktívneho žiarenia
•	Dodržiavať predpísané podmienky práce a používať predpísané ochranné pomôcky

Obsahový štandard:
Tematický celok: Mechanizácia, automatizácia a základy spracovania dát
Témy: 
Mechanizačné prostriedky, automatické analyzátory
Biočipy
Exkurzia v zdravotníckom zariadení	
Kľúčové pojmy: Mechanizačné prostriedky, automatické analyzátory, biočipy počítačové spracovanie nameraných údajov, 
Výkonový štandard:
•	Oboznámiť sa s mechanizačnými prostriedkami a automatickými analyzátormi

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	ANALYTICKÁ CHÉMIA

Študijný odbor	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU
Predmet analytická chémia na stredných zdravotníckych školách v rámci štátneho programu (ISCED 3) ako súčasť odbornej zložky vzdelávania poskytuje žiakom okrem základných poznatkov z oblasti analýzy hlavne získanie zručností a návykov pri praktických postupoch kvalitatívneho a kvantitatívneho stanovenia látok. Analytická chémia je základný odborný predmet, ktorý sa vyučuje len formou laboratórnych cvičení. Je veľmi dôležitou súčasťou chémie, pretože sa zaoberá metódami, ktorými poznávame látky a opisuje spôsoby stanovenia hmotnosti známych látok a ich súčastí. Je v úzkom spojení so súbežne získavanými znalosťami žiakov z chémie, laboratórnej techniky, zo základov fyziky a matematiky. Študenti dokážu zhodnotiť svoje postupy a vyhodnotiť svoje výsledky, osvojiť si základné laboratórne zručnosti a návyky presnej a bezpečnej práce. Na analytickej chémii sa študenti naučia pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odbornú informáciu v literatúre a informačných médiách. Predmet vyžaduje logické myslenie, dobrú teoretickú predstavivosť pri chápaní priebehu chemických reakcií pri kvalitatívnom aj kvantitatívnom stanovovaní látok a ovládania základných výpočtov. Poskytuje základy nevyhnutné pre vyššie ročníky pre ďalšie odborné predmety hlavne praktické cvičenia klinických odborov, ale i pre teoretické predmety.

CIELE PREDMETU
Študenti sa majú naučiť logicky spájať poznatky nadobudnuté na laboratórnej technike, chémii, fyzike, matematike a informatike. Na základe experimentu sa naučiť chápať a vysvetliť vybrané javy a procesy prebiehajúce v prírode, v bežnom živote, vedieť používať základné myšlienkové operácie analýza, syntéza, pozorovanie a  v maximálne možnej miere prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania Cieľom predmetu je naučiť študenta prostredníctvom vlastnej organizácie práce riadiť sami seba i pracovný tím. Študenti sa majú naučiť pracovať v skupine, deliť si úlohy, niesť zodpovednosť za svoje výsledky, porovnať teoretický a skutočný výsledok, prezentovať odborné poznatky, analyzovať vybrané problémy, aplikovať poznatky pri riešení konkrétnych úloh rôznej zložitosti so zreteľom na ochranu svojho zdravia, životného prostredia a to aj v mimoriadnych situáciách, ktoré môžu vzniknúť vplyvom nepredvídaných udalostí ohrozujúcich človeka, v prípade úrazu poskytnúť prvú pomoc. Študenti by mali vedieť správne využívať jednoduché aparatúry a chemické sklo, správne pripravovať a riediť roztoky, správne hodnotiť a aplikovať výsledky analýz, starostlivo viesť záznam o vykonanom rozbore, využiť ich pri riešení problémových úloh, získať schopnosti riešenia chemických výpočtov, tvoriacich základ väčšiny analytických metód.

ROZPIS UČIVA
1. ročník 4 hodiny týždenne, spolu 132 hodín z toho 132 hodín cvičení
VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PREDMETU

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do analytickej chémie a praktickej činnosti v analytickom laboratóriu
Témy:
1.	Pojem analytickej chémie, jej obsah
2.	Ochrana a bezpečnosť pri práci, základné pravidlá poskytovania prvej pomoc. 
3.	Ochrana životného prostredia, ochrana vlastného zdravia a zdravia spolužiakov
4.	Enviromentálna výchova - spracovanie odpadov 
Kľúčové pojmy: chemická analýza, analytické laboratórium, ochrana a bezpečnosť pri práci, zásady prvej pomoci, hasenie požiarov, spracovanie odpadov
Výkonový štandard:
•	Definovať pojmy kvalitatívna a kvantitatívna analýza, analýza potravinárska, liečiv, v zdravotníctve, recyklácia, šetrenie prírody a životného prostredia
•	Popísať ochranné oblečenie pri práci v laboratóriu, postup pri práci so žieravinami, jedmi
•	Popísať  vybavenie laboratória, skladovanie chemikálií, odpadové látky
•	Aplikovať  základné zásady pri poskytovaní prvej pomoci v laboratóriu, vedieť využiť príručnú lekárničku
•	Opísať zásady ochrany života a zdravia v nepredvídaných situáciách, vedieť zásady hasenia požiarov v laboratóriách

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kvalitatívny rozbor látok suchou cestou
Témy:
1.	Dokazovanie látok suchou cestou
2.	Opakovanie vzorcov a názvoslovia  chemických prvkov a zlúčenín
3.	Dôkaz niektorých prvkov plameňovou skúškou
Kľúčové pojmy: žíhanie v banke, plameňové a perličkové skúšky, Bunsenov kahan, 
nesvietivý plameň
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť podstatu kvalitatívnej a kvantitatívnej analýzy, analýza potravinárska, liečiv, v zdravotníctve
•	popísať postupy analýzy suchou cestou
•	samostatne obsluhovať Bunsenov kahan
•	dokázať prítomnosť niektorých katiónov v neznámej vzorke plameňovými skúškami

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kvalitatívny rozbor látok mokrou cestou
Témy:
1.	Princíp rozboru látok mokrou cestou
2.	Delenie a dôkazové reakcie katiónov I. triedy. Neznáma vzorka.
3.	Dôkazové reakcie katiónov II. - V. triedy . 
4.	Dôkazové reakcie aniónov I. - III. triedy.
Kľúčové pojmy: Skupinové , selektívne, špecifické skúmadlá, katión a anión, iónové  reakcie , delenie katiónov a aniónov do tried, makro, semimikro, mikro- a ultramikroanalýza, dôkazové reakcie katiónov, neznáma vzorka
Výkonový štandard:
•	Popísať dôkazové reakcie katiónov, napísať iónové rovnice
•	Uskutočniť dôkazové reakcie katiónov , pozorovanie vysvetliť a zapísať 
•	Charakterizovať skupinové skúmadlá všetkých tried iónov
•	Dokázať prítomnosť katiónov I.triedy v neznámej vzorke, zdôvodniť a zapísať
•	Pracovať a robiť  jednotlivé rozbory  samostatne
•	Zapísať reakcie chemickými rovnicami, pracovať s mikromnožstvami
•	Udržiavať na pracovnom stole poriadok
•	Dodržiavať pravidlá OBP 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Váženie na analytických váhach
Témy: 
1.	Typy váženia a diferenčné navažovanie
2.	Citlivosť váh, presnosť váh.
3.	Váženie „asi presne“.
Kľúčové pojmy: Analytické váhy a predvážky, presnosť váženia, citlivosť váh, odber vzorky,
Výkonový štandard :
•	popísať jednotlivé typy váh
•	navážiť akékoľvek množstvo s presnosťou na desaťtisíciny gramu
•	zvládnuť opravu jednoduchých chýb váh
•	udržiavať váhy v bezchybnom stave 
•	zistiť nulovú polohu váh
•	pracovať v skupine pri diferenčnom navažovaní 
•	ovládať váženie  „asi   presne“

Obsahový štandard: 
Tematický celok: Vážková analýza
Témy: 
1.	Princíp a postup pri vážkovej analýze.
2.	Súčin rozpustnosti.Výpočty.
3.	Gravimetrické stanovenie popola a obsahu vody – prakticky, výpočet
Kľúčové pojmy: vážková analýza, rozpúšťanie vzorky, rozpúšťadlo, zrážanie, súčin rozpustnosti, filtrácia, premývanie, sušenie a žíhanie, exsikátor
Výkonový štandar :
•	Popísať postup pri vážkovej analýze
•	Určiť z tabuliek podľa súčinu rozpustnosti vhodnosť výberu reakcie 
•	Charakterizovať typy rozpúšťadiel
•	Uskutočniť stanovenie popola v chlebe
•	Stanoviť obsah vody vo vzorke, železa, chloridov
•	Pracovať a robiť  jednotlivé rozbory  samostatne a v skupine 
•	Vypočítať hodnoty gravimetrického faktora
•	Využiť poznatky a zručnosti z váženia na stanovenie výsledného produktu
•	Dodržiavať pravidlá OBP 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Roztoky
Témy:
1.	Druhy roztokov, ich príprava,objemové jednotky  
2.	Výpočty. Percentuálne roztoky. Molárne roztoky. Vzájomné prepočty.
3.	Izotonické a štandardné roztoky. Riedenie roztokov.
4.	Sklo na prípravu presných a približných roztokov.
Kľúčové pojmy: Roztok, presný a nepresný roztok, vyjadrenie zloženia roztokov, riedenie a miešanie roztokov, odmerné banky, kalibrácia
Výkonový štandard:
•	Použiť objemové jednotky  pri príprave roztokov, využiť poznatky z fyziky
•	Vypočítať látkovú koncentráciu
•	Vyjadriť všetky spôsoby zloženia roztokov
•	Vypočítať hmotnostný zlomok, látkovú  koncentráciu, vzájomné prepočty
•	Vyjadrovať veľmi malé obsahy látok vo vzorke – ppm a ppb
•	Pripraviť presné a približné roztoky, riediť roztoky
•	Používať krížové pravidlo pri miešaní roztokov,  zmiešavaciu rovnicu
•	Pripraviť presné roztoky v odmerných bankách  
•	Pracovať presne a dôsledne

Obsahový štandard:
Tematický celok: Odmerná analýza- volumetria
Témy:
1. Neutralizačná volumetria
Princíp odmernej analýzy a rozdelenie.
Odmerné nádoby. Odmerné roztoky. 
Štandardné látky. 
Indikátory
Titračné krivky.
Titračný faktor, výpočty 
Alkalimetria.
Acidimetria.
Kľúčové pojmy: Odmerná analýza, odmerný roztok, odmerné nádoby, bod ekvivalencie, indikátory. Neutralizačná analýza, pH. Tlmivé roztoky. Titračný faktor. Výpočty stanovenia obsahu látky  vo vzorke
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť zmenu sfarbenia indikátora na konkrétnom príklade 
•	Navrhnúť spôsob postrehnutia konca titrácie pri jednoduchých stanoveniach
•	Charakterizovať bod ekvivalencie
•	Vybrať sklo vhodné na odmernú analýzu, vedieť ho pomenovať
•	Dokázať odčítať spotrebované množstvo z byrety, odčítať objem z pipety
•	Rozdeliť odmerné metódy podľa typu využitej reakcie
•	Charakterizovať neutralizačné titrácie, vyjadriť podstatu neutralizácie
•	Vedieť zapísať reakcie chemickými rovnicami, aj iónovo
•	Vysvetliť podstatu štandardizácie odmerných roztokov pomocou presnej látky a pomocou navážky
•	Vymenovať indikátory a ich farebný prechod v  pH
•	Prečítať z titračnej krivky hodnotu pH v závislosti od množstva pridaného roztoku, určiť vhodný indikátor vzhľadom na titračný skok 
•	Uskutočniť stanovenie kyselín silných a slabých alkalimetricky
•	Stanoviť silné a slabé zásady acidimetricky, zo spotreby odmerného roztoku vypočítať množstvo stanovovanej látky
•	Pracovať presne, vyhodnotiť chyby pri stanovení
•	Dodržiavať prácu s bezpečnostným balónikom pri pipetovaní 
•	Udržiavať čistotu pracovného stola, špinavé sklo odniesť do umyvárky

2. Oxidačno-redukčná volumetria
Oxidácia, redukcia. 
Úprava oxidačno-redukčných rovníc.
Redoxpotenciály. Oxidovadlo. Redukovadlo.
Metódy: manganometria, .jodometria
Výpočty.
Kľúčové pojmy: Oxidačno-redukčné reakcie, redoxpotenciál, oxidometrické a reduktometrické  titrácie, manganometria, jodometria

Výkonový štandard:
•	Vysvetliť podstatu oxidačno-redukčných reakcií
•	Určiť uskutočniteľnosť reakcie použitím tabuliek redoxpotenciálov
•	Navrhnúť spôsob postrehnutia konca titrácie pri jednoduchých stanoveniach
•	Upraviť koeficienty redoxných rovníc. Určiť oxidovadlo a redukovadlo
•	Určiť bod ekvivalencie, použitie indikátora
•	Rozdeliť odmerné metódy podľa typu odmerného roztoku
•	Manganometricky stanoviť kyselinu šťaveľovú
•	Stanoviť železo, porovnať spôsob stanovenia s gravimetrickým
•	Stanoviť peroxid vodíka z lekárne. Popísať vlastnosti peroxidu z pozorovania 
•	Vysvetliť rozdiel medzi priamou a nepriamou  titráciou v jodometrii, škrobový maz
•	Stanoviť nepriamou titráciou peroxid vodíka a porovnať výsledky stanovenia
•	Vysvetliť rozdiel medzi indikátorom používaným pri neutralizačnej a oxidačno-redukčnej volumetrii

3. Zrážacia volumetria
Princíp.
Metódy: argentometria, merkurimetria. 
Kľúčové pojmy: zrazenina, súčin rozpustnosti, argentometria, merkurimetria
Výkonový štandard:
•	Požiť poznatky o súčine rozpustnosti z gravimetrie
•	Vysvetliť vhodnosť výberu  reakcie na stanovenie
•	Určiť, ktoré ióny možno stanoviť argentometricky a ktoré merkurimetricky
•	Stanovenie chloridov v pitnej vode, v minerálke, porovnať chloridy v pramenitých vodách
•	Vyhľadať na internete dôsledky chlorizácie pitnej vody a jej znečisťovanie
•	Vypočítať hmotnostný zlomok NaCl v obchodnej kuchynskej soli
•	Výsledok vyhodnotiť, porovnať  s dostupnou literatúrou

4. Komplexometria (Chelatometria)
Základné pojmy.
Vznik a vlastnosti komplexov. 
Komplexóny. 
Stanovenie tvrdosti vody.
Kľúčové slová: komplexná zlúčenina, komplexometria, chelatometria, ligandy, EDTA, komplexón, komplexonát, K III, indikátory
Výkonový štandard:
•	Tvoriť vzorce a názvy komplexných zlúčenín
•	Vysvetliť na skrátenom vzorci K III schopnosť blokovať kovy v rôznych oxidačných číslach zapísať iónovo
•	Štandardizovať K III na CaCl2
•	Stanoviť vápnik  vo vode, stanoviť tvrdosť vody z prameňa  a z vodovodu
•	Vyhodnotiť a porovnať s údajmi udávanými hygienou, resp. označením minerálnej vody

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kvalitatívny rozbor organických látok
Témy
Kvalitatívny rozbor organických látok
Kľúčové pojmy: organická látka, rozpustnosť organických látok
Výkonový štandard:
•	Urobiť jednoduchá skúška na organickú látku
•	Vykonať predbežnú skúšku na organickú látku v skúmavke
•	Dôkaz alkoholov teoreticky,  pomocou detekčných trubičiek

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	BIOCHÉMIA

Študijný odbor:	5308 6 zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA UČEBNÉHO PREDMETU

Učebný predmet biochémia na SZŠ v rámci štátneho programu (ISCED 3), ako súčasť odbornej zložky vzdelávania, poskytuje študentom vhodne vybranými poznatkami z biochémie prehľad o chemickom zložení živej hmoty, metabolických reakciách, regulácii všetkých biochemických procesov, regulácii a udržiavaní vnútorného prostredia. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a vyučovacích metód vyučovania sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia a konania študentov. Tvorivé myslenie umožňuje študentom správne aplikovať poznatky pri riešení problémových úloh teoretického aj praktického charakteru. Predmet poskytuje základy nevyhnutné pre ďalšie odborné predmety a pre ďalšie vzdelávanie.

CIELE UČEBNÉHO PREDMETU

Cieľom vyučovania biochémie je v maximálne možnej miere prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania a osvojeniu si kľúčových kompetencií prostredníctvom obsahu učiva biochémie. Študenti sa majú naučiť pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odborné informácie v literatúre a informačných médiách, vhodne prezentovať odborné poznatky, analyzovať vybrané problémy, aplikovať poznatky pri riešení konkrétnych úloh rôznej zložitosti. Mali by chápať a vysvetliť vybrané javy a procesy prebiehajúce v ľudskom organizme, vedieť používať základné myšlienkové operácie na získavanie nových poznatkov, logicky spájať poznatky nadobudnuté štúdiom aj iných vedných odborov a využiť ich pri riešení problémových úloh.

ROZPIS UČIVA
2. ročník 0/2 h. spolu 33 hodín
3. ročník 3 h., spolu 99 hodín

Spolu za štúdium 132 hodín

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 2. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do biochémie
Témy: Biochémia. Biochémia bunky.
Kľúčové pojmy: biochémia, biogénne prvky
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam biochémie 
•	objasniť molekulovú organizáciu živej hmoty

Obsahový štandard:
Tematický celok: Sacharidy
Témy: Charakteristika, názvoslovie a vlastnosti sacharidov. Monosacharidy. Oligosacharidy. Polysacharidy. Mukopolysacharidy. Heteroglykozidy.
Kľúčové pojmy: glycidy, monosacharidy (glukóza, fruktóza, ribóza, deoxyribóza), oligosacharidy (sacharóza, laktóza), polysacharidy (škrob, glykogén, celulóza), mukopolysacharidy, heteroglykozidy.
Výkonový štandard:
•	ovládať správne názvoslovie a rôzne typy vzorcov sacharidov
•	poznať zloženie a štruktúru sacharidov
•	poznať vlastnosti sacharidov
•	vysvetliť význam sacharidov pre živé organizmy
•	charakterizovať vybrané monosacharidy
•	vysvetliť funkcie vybraných monosacharidov v živých organizmoch
•	charakterizovať vybrané oligosacharidov
•	vysvetliť funkcie vybraných oligosacharidov v živých organizmoch
•	charakterizovať vybrané polysacharidy
•	vysvetliť funkcie vybraných polysacharidov v živých organizmoch
•	poznať význam mukopolysacharidov a heteroglykozidov v živých organizmoch

Obsahový štandard:
Tematický celok: Lipidy a lipoproteíny
Témy: Charakteristika a vlastnosti lipidov. Mastné kyseliny. Steroly. Žlčové kyseliny. Steroidné hormóny. Vitamín D. Triacylglyceroly. Fosfolipidy. Lipoproteíny.
Kľúčové pojmy: lipidy (rozdelenie, význam, vlastnosti), mastné kyseliny, prostaglandíny, steroidy, cholesterol, ateroskleróza, žlčové kyseliny, steroidné hormóny, vitamín D, triacylglyceroly, fosfolipidy, lipoproteíny (chilomikróny, VLDL, LDL, HDL) ,LPL, LCAT 
Výkonový štandard:
•	poznať zloženie a štruktúru lipidov
•	poznať vlastnosti lipidov
•	vysvetliť význam lipidov pre živé organizmy  
•	vysvetliť rozdiel medzi esenciálnymi a neesenciálnymi mastnými kyselinami
•	poznať význam mastných kyselín
•	vysvetliť pojem prostaglandíny
•	poznať formy cholesterolu v akých sa nachádza v živých organizmoch
•	objasniť význam žlčových kyselín
•	vysvetliť úlohu steroidných hormónov v organizmoch
•	vysvetliť úlohu vitamínu D v organizme
•	poznať chemickú štruktúru fosfolipidov
•	vysvetliť význam fosfolipidov (biologické membrány)
•	poznať štruktúru lipoproteínov
•	poznať formy v akých sa lipoproteíny nachádzajú v organizme

Obsahový štandard:
Tematický celok: Bielkoviny	
Témy: Charakteristika a význam bielkovín. Aminokyseliny. Peptidy. Štruktúra a vlastnosti bielkovín. 
Kľúčové pojmy: bielkovina, esenciálne a neesenciálne aminokyseliny, amfotérny charakter bielkovín, izoelektrický bod, peptidová väzba, peptidy, štruktúra bielkovín (primárna, sekundárna, terciárna, kvartérna), bielkoviny krvnej plazmy
Výkonový štandard:
•	poznať zloženie a štruktúru bielkovín
•	poznať fyzikálne a chemické vlastnosti bielkovín
•	vysvetliť význam bielkovín pre živé organizmy  
•	poznať rozdiel medzi esensiálnymi a neesenciálnymi AK
•	poznať vzorce AK
•	vysvetliť pojem peptidová väzba
•	vedieť napísať di-, tripeptidy
•	objasniť amfotérny charakter aminokyselín a bielkovín
•	vymenovať bielkoviny krvnej plazmy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Nukleové kyseliny
Témy: Zloženie a štruktúra nukleových kyselín. DNA. RNA. Biosyntéza a degradácia nukleových kyselín. Proteosyntéza.
Kľúčové pojmy: nukleové kyseliny, nukleozid, nukleotid, polynukleotid, DNA, RNA, biosyntéza nukleových kyselín, biodegradácia nukleových kyselín, dna, proteosyntéza, triplet, transkripcia, translácia, mutácie
Výkonový štandard:
•	poznať zloženie a štruktúru nukleových kyselín
•	poznať vlastnosti nukleových kyselín
•	uviesť rozdiely medzi DNA a RNA
•	vysvetliť význam nukleových kyselín pre živé organizmy 
•	popísať odbúravanie nukleových kyselín v organizme
•	objasniť príčiny ochorenia dny
•	vysvetliť význam proteosyntézy
•	popísať priebeh proteosyntézy
•	objasniť dôsledky mutácií v organizmoch

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 3. ROČNÍK

Obsahový štandard	
Tematický celok: Enzýmy	
Témy: Význam, názvoslovie a rozdelenie enzýmov. Kinetika enzymatických reakcií. Aktivátory a inhibítory enzymatických reakcií. Enzymatický profil orgánov. Koenzýmy oxidoreduktáz. Základná oxidačná dráha. Dôležité oxidoreduktázy. Transferázy. Hydrolázy. Lyázy, izomerázy, ligázy. 
Kľúčové pojmy: apoenzým, koenzým, izoenzýmy, oxidoreduktázy, transferázy, hydrolázy, lyázy, izomerázy, ligázy, katal, Michaleisova konštanta, reakcia 0. a 1. radu, aktivátory, inhibítory enzymatických reakcií, polčas inaktivácie, koenzýmy oxidoreduktáz: NAD+, NADP+, flavoproteidy, koenzým Q, cytochrómy, základná oxidačná dráha, alkohodehydrogenáza, G-6 PD, GMD, LD, α – HBD, MD, AST, ALT, GMT, CK, lipáza, ALP, ACP, AMS, ALD
Výkonový štandard:
•	poznať význam, zloženie a rozdelenie enzýmov
•	zdôvodniť význam stanovení jednotlivých enzýmov v lekárskej diagnostike, nálezy patologických enzymatických aktivít v sére a ich dôsledky
•	objasniť rádovosť  enzymatických reakcií a KM
•	poznať úlohu koenzýmov oxidoreduktáz, čo je anaeróbna fosforylácia a ako prebieha     základná oxidačná dráha
•	charakterizovať sekrečné a bunkové enzýmy, enzymatický profil orgánov
•	vysvetliť rozdiely medzi kompetitívnymi a nekompetitívnymi inhibítormi
•	vedieť napísať dôležité enzymatické reakcie a vysvetliť ich 
•	vysvetliť funkcie jednotlivých skupín enzýmov
•	uviesť dôsledky znížených i zvýšených hladín najdôležitejších enzýmov- závažné ochorenia  

Obsahový štandard
Tematický celok: Hormóny
Témy: Význam a rozdelenie hormónov. Sekrécia a obeh. Mechanizmus účinku hormónov. Regulácia hormonálnej rovnováhy. Jednotlivé hormóny podľa endokrinných žliaz. 
Kľúčové pojmy: hormóny, endokrinné žľazy, receptorová teória, neurohumorálna regulácia vylučovania hormónov, princíp jednoduchej spätnej väzby, hypotalamus, statíny, liberíny, neurohypofýza, vazopresín, oxytocín, adenohypofýza, kortikotropín, TSH, FSH, LH, STH, gigantizmus, nanizmus, akromegália, prolaktín, štítna žľaza, tyroxín, trijódtyronín, Basedowova choroba, tyreostatiká, parathormón, kalcitonín, hydroxikalcitoferoly, Langerhansove ostrovčeky pankreasu, inzulín, glukagón, diabetes mellitus, gastrointestinálne hormóny, hormóny kôry nadobličiek, glukokortikoidy, kortizol, mineralokortikoidy, aldosterón, steroidné pohlavné hormóny, androgény, testosterón, estrogény, gestagény, hCG, hPL, tkanivové hormóny, prostaglandíny
Výkonový štandard:
•	vysvetliť funkcie hormónov
•	vysvetliť mechanizmus účinku hormónov
•	napísať schému regulácie hormonálnej rovnováhy
•	charakterizovať účinok jednotlivých hormónov podľa endokrinných žliaz
•	vypracovať stručný prehľad: hormón – žľaza – funkcia
•	spracovať informácie z odbornej literatúry a internetu o účinnejšom využití hormonálnej terapie v budúcnosti napr. prostaglandíny, gestagény, kortikoidy, inzulín

Obsahový štandard
Tematický celok: Vitamíny
Témy: Význam a rozdelenie vitamínov. Vitamíny rozpustné v tukoch: A, D, E, F, K. Vitamíny rozpustné vo vode: B-komplex, C, H, rutín. 
Kľúčové pojmy: provitamíny, vitamíny, antivitamíny, hypovitaminóza, avitaminóza, hypervitaminóza, axeroftol, kalciferoly, rachitída, tokoferoly, antioxidans, tiamín, beri-beri, riboflavín, pyridoxín, akrodýnia, kyanokobalamín, perniciózna anémia, kyselina nikotínová - PP faktor, pelagra, 3 D - diarea, dermatitída. demencia; kyselina pantoténová, biotín, cholín, inozitol, kyselina PAB, kyselina listová, kyselina askorbová, skorbut
Výkonový štandard:
•	poznať význam vitamínov pre ľudský organizmus, rozdelenie vitamínov 
•	vysvetliť účinok dôležitých vitamínov, poznať ich zdroje v potrave
•	vedieť napísať vzorce vitamínov F, PP, PAB, C
•	charakterizovať najčastejšie hypovitaminózy, avitaminózy a ich negatívne dôsledky
•	poznať medzinárodné názvy najdôležitejších vitamínov a ochorení
•	zaradiť chemicky vitamíny A, D, K, B6, B12 

Obsahový štandard
Tematický celok: Farbivá
Témy: Porfyríny. Biosyntéza hému, jej regulácia, porfýrie. Hemoglobíny – druhy, štruktúra, význam. Patologické deriváty. Myoglobín. Žlčové farbivá. Enterohepatálny obeh žlčových farbív, ikterus. Chlorofyly, melaníny. 
Kľúčové pojmy: Biochrómy, porfín, porfyríny, kyselina δ – aminolevulová, ALA, PBG, uroporfyrinogén, koproporfyrinogén, protoporfyrinogén, protoporfyrín, hém, hemoglobín, porfýrie, porfyríny, methemoglobín, karbonylhemoglobín, kyánhemoglobín, glykozylovaný hemoglobín, myoglobín, bilirubín konjugovaný, nekonjugovaný, icterus – prehepatálny, hepatálny, posthepatálny; chlorofyly, melaníny
Výkonový štandard:
•	poznať štruktúru porfyrínov
•	vysvetliť syntézu porfyrínov a krvného farbiva
•	pochopiť reguláciu biosyntézy hému
•	objasniť vznik porfýrií
•	charakterizovať deriváty hemoglobínu, patologické hemoglobíny, ich vznik a význam  
•	poznať chemické zloženie a štruktúru Hb, bilirubínu, myoglobulínu
•	vysvetliť obeh žlčových farbív a príčiny vzniku žltačiek 
•	vedieť čo sú melaníny, ako vznikajú, o nebezpečenstve melanómu

Obsahový štandard
Tematický celok: Energetický metabolizmus
Témy: Termodynamika biochemických reakcií. Respiračný kvocient. Bazálny metabolizmus. Energeticky bohaté látky. 
Kľúčové pojmy: Termodynamika, energetika, vnútorná energia sústavy. aktivačná energia, reakcie exergonické, endergonické, respiračný kvocient, bazálny metabolizmus, makroergické fosfátové väzby, ATP, ADP, fosfokreatín, koenzým A, anabolizmus, katabolizmus
Výkonový štandard:
•	poznať energetiku chemických procesov
•	popísať RQ a bazálny metabolizmus  
•	vymenovať energeticky bohaté látky, poznať ich zloženie a význam
•	charakterizovať anabolizmus, katabolizmus

Obsahový štandard
Tematický celok: Metabolizmus glycidov
Témy: Trávenie a vstrebávanie cukrov. Anaeróbna glykolýza. Glykogenolýza, pentózový skrat. Krebsov cyklus. Glukoneogenéza. Metabolizmus laktózy a fruktózy. Glykoproteíny, glykolipidy. Regulácia metabolizmu glycidov. Diabetes mellitus. 
Kľúčové pojmy: glykolýza anaeróbna, aeróbna - Krebsov cyklus, pentózový skrat, glukuronidy, glykolipidy, glykoproteíny, mukopolysacharidy, diabetes mellitus
Výkonový štandard:
•	vysvetliť, ako sa metabolizujú cukry v organizme 
•	popísať priebeh, vymenovať dôležité zlúčeniny a enzýmy anaeróbnej glykolýzy a Krebsovho cyklu 
•	pochopiť energetiku metabolizmu glukózy
•	vedieť význam pentózového skratu pre organizmus
•	uviesť rozdiely glykolýza - glykogenolýza, glukoneogenéza - glykogenoneogenéza
•	vysvetliť priebeh a význam fotosyntézy pre život aeróbnych organizmov
•	objasniť význam glukuronidov, glykoproteínov
•	charakterizovať diabetes mellitus - príčiny, dôsledky, liečba, diéta

Obsahový štandard
Tematický celok: Metabolizmus lipidov
Témy: Metabolizmus tukov a steroidných látok. Trávenie a vstrebávanie lipidov. Metabolizmus lipoproteínov. -oxidácia a biosyntéza MK. Ketóza. Metabolizmus TAG, cholesterolu a fosfolipidov. Regulácia metabolizmu tukov. Poruchy metabolizmu lipidov. 
Kľúčové pojmy: lipidy, kyselina linolová, lipázy, lipoproteíny, β-oxidácia mastných kyselín, ketóza, ketonémia, diabetická ketoacidóza, biosyntéza MK, metabolizmus TAG cholesterolu, FL, hyperlipoproteinémie
Výkonový štandard:
•	vysvetliť trávenie a vstrebávanie tukov, rozlišovať lipázy
•	vedieť, že kyselina linolová je pre organizmus nenahraditeľná
•	objasniť rozdiely v metabolizme jednotlivých lipoproteínov 
•	vysvetliť stupne -oxidácie a biosyntézy MK
•	poznať metabolizmus TAG, cholesterolu, FL
•	vysvetliť reguláciu metabolizmu lipidov
•	vymenovať poruchy metabolizmu lipidov, poznať ich klinickú závažnosť 

Obsahový štandard
Tematický celok: Metabolizmus bielkovín
Témy: Metabolické premeny AK, dusíková bilancia. Trávenie a vstrebávanie bielkovín. Biosyntéza močoviny. Vznik kreatínu a kreatinínu. Metabolizmus najdôležitejších AK. Poruchy metabolizmu AK. Fenylketonúria. Imunitné reakcie organizmu. Poruchy metabolizmu bielkovín. 
Kľúčové pojmy: Dusíková bilancia - pozitívna, vyvážená, negatívna, deaminácia, transaminácia, pepsín, trypsín, biosyntéza močoviny, detoxikácia amoniaku, AK glukogénne, ketogénne, kreatín, kreatinín, kolagén, fenylketonúria, poruchy metabolizmu AK, antigény, protilátky, haptény, B a T lymfocyty, paraproteinémie, dysproteinémie, talasémie
Výkonový štandard:
•	načrtnúť schému trávenia a vstrebávania bielkovín, AK
•	vedieť napísať transaminačné reakcie AK 
•	vysvetliť schému biosyntézy močoviny
•	uviesť glukogénne a ketogénne AK
•	popísať vznik kreatínu, kreatinínu
•	vysvetliť imunitné reakcie organizmu
•	charakterizovať vznik fenylketonúrie a pochopiť, že skoré diagnostikovanie a diéta dokážu minimalizovať jej psychomotorické dôsledky, uviesť iné poruchy metab. Phe-Tyr
•	klasifikovať dysproteinémie

Obsahový štandard
Tematický celok: Vzájomné vzťahy v metabolizme glycidov, lipidov a bielkovín
Témy: Biosyntéza dôležitých látok. Význam Krebsovho cyklu. Vzájomné prepojenie metabolizmov.
Kľúčové pojmy: Krebsov cyklus, acetylkoenzým A, anaeróbna glykolýza, β-oxidácia  MK, biosyntéza močoviny
Výkonový štandard:
•	vymenovať spojovacie články jednotlivých cyklov
•	vysvetliť súvislosti metabolických dráh glycidov a bielkovín, glycidov a tukov
•	charakterizovať vzájomné vzťahy medzi metabolizmami
•	uviesť, prečo sú regulácie metabolických procesov viacnásobné, uviesť niektoré príklady v ľudskom organizme
Obsahový štandard
Tematický celok: Metabolizmus minerálnych látok a vody
Témy: Rozloženie vody v tele. Osmolalita, osmotický klírens, ionogramy. Význam najdôležitejších katiónov a aniónov v organizme. Bunkové membrány.
Kľúčové pojmy: CTH, ECT, ICT, zákon izoosmolality, osmolalita, osmotický klírens, zákon elektroneutrality, ionogramy, RA-, Na, K, Mg, Ca, P, chloridy, Fe, transport pasívny, aktívny, Na - K pumpa
Výkonový štandard:
•	poznať význam H2O v organizme a príslušné zákony  
•	charakterizovať význam iónov v ľudskom organizme 
•	objasniť štruktúru a funkciu biologických membrán - transportné mechanizmy
•	propagovať prirodzené zdroje minerálnych látok v potrave, zdôvodniť pitný režim a preferovať pitnú vodu 

Obsahový štandard
Tematický celok: Vnútorné prostredie a jeho regulácia
Témy: Acidobázická rovnováha. Hendersonova – Hasselbachova rovnica. Tlmivé systémy v krvi. Kyslíkový gradient. Disociačná krivka Hb. Poruchy acidobázy.
Kľúčové pojmy: acidobázická rovnováha, Hendersonova - Hasselbachova rovnica, acidémia alkalémia, tlmivé systémy v krvi – hydrogénuhličitanový, proteínový, hemoglobínový, fosfátový; BB, NBB, BE, BD, väzbová kapacita hemoglobínu, kyslíkový dlh, kyslíkový gradient, disociačná krivka Hb, hypoxémia, hypoxia, acidózy, alkalózy, metabolické a respiračné
Výkonový štandard: 
•	charakterizovať vnútorné prostredie 
•	poznať Henderson - Hasselbachovu rovnicu
•	vysvetliť, ako je regulované pH krvi 
•	popísať tlmivé systémy v krvi, ich realizáciu a význam
•	poznať parametre hydrogénuhličitanového tlmivého systému 
•	definovať BB, BE 
•	poznať poruchy ABR

Obsahový štandard
Tematický celok: Xenobiochémia
Témy: Lieky a látky toxické. Príklady najdôležitejších liekov. Antibiotiká, chemoterapeutiká. Alkaloidy, toxikománia, narkománia. Anorganické a organické toxické látky. 
Kľúčové pojmy: toxikológia, salicyláty, barbituráty, antiepileptiká, sulfónamidy, antibiotiká, alkaloidy, toxikománia, toxické látky anorganické a organické, terapia intoxikácií 

Výkonový štandard:
•	poznať účinky niektorých najbežnejších liekov na organizmus
•	objasniť význam  farmakodynamiky, interakcie liekov
•	popísať terapeutické i toxické účinkoch dôležitých liekov  
•	charakterizovať alkaloidy a rozlíšiť terapeuticky prospešné a zdraviu škodlivé 
•	vysvetliť čo je toxikománia a narkománia, negatívny dopad toxických látok na ľudský organizmus
•	charakterizovať dôsledky intoxikácií najpoužívanejších anorganických a organických látok 
•	vedieť uplatniť zásady prvej pomoci pri otrave

Obsahový štandard
Tematický celok: Potrava a výživa
Témy: Potrava a výživa z hľadiska biochémie. Parenterálna výživa. 
Kľúčové pojmy: autotrofné, heterotrofné organizmy, energetická a biolologická hodnota potravy - bielkoviny, tuky, cukry, vitamíny; parenterálna výživa, tukové emulzie, hydrolyzát bielkovín, energetická spotreba organizmu 
Výkonový štandard:
•	charakterizovať biochemické zásady správnej výživy
•	popísať zásady parenterálnej výživy
•	uviesť, aké ochorenia môže zapríčiniť nesprávne vyvážená potrava

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	KLINICKÁ MIKROBIOLÓGIA

Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA UČEBNÉHO PREDMETU

Učebný predmet klinická mikrobiológia na SZŠ v rámci štátneho programu (ISCED 3) je súčasťou odbornej zložky vzdelávania. Poskytuje študentom systém vedomostí o stavbe, virulencii, prenose a laboratórnej diagnostike klinicky významných mikroorganizmov vhodne vybranými poznatkami zo všeobecnej a špeciálnej bakteriológie, virológie, parazitológie a mykológie.
Realizovaním moderných foriem a vyučovacích metód sa vytvárajú podmienky pre rozvíjanie logického a tvorivého myslenia študentov, čo umožňuje správne aplikovanie ich poznatkov pri riešení teoretických úloh ako aj úloh laboratórneho charakteru. Predmet poskytuje základy a zručnosti nevyhnutné pre prácu na oddelení klinickej mikrobiológie ako aj pre ďalšie vzdelávanie (laboratórne vyšetrovacie metódy, lekárske vedy, ...)

CIELE UČEBNÉHO PREDMETU

Cieľom vyučovacieho predmetu klinická mikrobiológia je v najväčšej miere prispieť k splneniu  cieľov odborného vzdelávania a osvojeniu si kompetencií prostredníctvom obsahu učiva klinická mikrobiológia.
Študenti sa majú naučiť pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odborné informácie, osvojiť si zručnosti laboratórnych techník a vedieť prezentovať odborné poznatky. Mali by teoreticky spájať a využívať poznatky iných odborných predmetov pri riešení problémových úloh. 

ROZPIS UČIVA
2. ročník 2 (1), spolu 66 hodín z toho 33 hodín cvičení
3. ročník 3 (2), spolu 99 hodín z toho 66 hodín cvičení
4. ročník 5 (2), spolu 150 hodín z toho 60 hodín cvičení
	 
Spolu za štúdium 315 hodín, z toho 159 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 2. ROČNÍK 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Cytológia baktérií 
Témy: Tvar bakteriálnej bunky. Stavba bakteriálnej bunky. Jednotlivé morfologické štruktúry. Bakteriálne spóry. 
Kľúčové pojmy: prokaryotická bunka, koky, paličky, bunková stena, O-antigén, bičíky, H-antigén, púzdro, fimbrie, extrachromozomálna DNA, spóry
Výkonový štandard: 
•	Definovať bakteriálnu bunku
•	Charakterizovať koky a paličky
•	Opísať stavbu bakteriálnej bunky
•	Popísať cytoplazmatickú membránu
•	Popísať bunkovú stenu
•	Charakterizovať púzdro, fimbrie, bičíky
•	Porovnať chromatínové teliesko a extrachromozonálnu DNA
•	Charakterizovať spóry

Obsahový štandard:
Tematický celok: Fyziológia baktérií 
Témy: Metabolizmus baktérií. Vzťah mikroorganizmu k makroorganizmu. Vzťah baktérií ku kyslíku. 
Kľúčové pojmy: heterotrofy, saprofyty, symbionty, parazity, aerobne baktérie, anaerobne baktérie
Výkonový štandard:
•	Vedieť súvislosti medzi fermentáciou baktérií a ich identifikáciou
•	Ovládať triedenie baktérií vzhľadom k makroorganizmu
•	Definovať baktérie podľa vzťahu ku kyslíku a odvodiť ich laboratórne podmienky

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kultivačný dôkaz infekčného agensa 
Témy: Podmienky kultivácie. Druhy kultivácie. Rastová krivka. Disociačné fázy. Rast baktérií v tekutých pôdach. Rast baktérií na tuhých pôdach. Tekuté pôdy. Tuhé pôdy. Očkovanie.
Kľúčové pojmy: kolónie, exponenciálna fáza, statická kultivácia, diagnostické pôdy, selektívne pôdy, základné pôdy, túry
Výkonový štandard: 
•	Ovládať kultivačné podmienky baktérií 
•	Popísať jednotlivé druhy kultivácie
•	Vedieť posúdiť vlastnosti kolónií
•	Poznať najpoužívanejšie kultivačné média
•	Previesť očkovanie bakteriálnych kmeňov na petriho miskách

Obsahový štandard:
Tematický celok: Patogenita a virulencia 
Témy: Patogenita. Virulencia mikroorganizmov. Ovplyvňovanie virulencie. Bakteriálne toxíny.
Kľúčové pojmy: faktory virulencie, toxigénnosť, exotoxíny, enterotoxíny, endotoxíny
Výkonový štandard:
•	Rozlíšiť pojmy patogenita a virulencia
•	Vysvetliť praktický význam ovplyvňovania virulencie
•	Popísať špecifické účinky exotoxínov
•	Definovať pôsobenie endotoxínov na makroorganizmus

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do laboratórnych prác 
Témy: Organizácia práce na OKM (oddelenie klinickej mikrobiológie).
Kľúčové pojmy: infekčné prostredie, kontaminácia, dekontaminácia, infekčný materiál
Výkonový štandard:
•	Rozlíšiť jednotlivé úseky OKM
•	Ovládať a dodržiavať bezpečnosť pri práci s infekčným materiálom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Odber biologického materiálu na bakteriologické vyšetrenie 
Témy: Zásady odberu infekčného materiálu. Odbery výterov. Odber spúta a hnisu. Odber moču. Odber likvoru a punktátov. Odber hemokultúry. Odber krvi na serologické vyšetrenie.  
Kľúčové pojmy: aseptický, sterilný, tampóny, transportné médiá 
Výkonový štandard:
•	Teoreticky ovládať techniku odberu jednotlivých druhov biologického materiálu
•	Vedieť posúdiť správnosť odobratého materiálu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Mikroskopický dôkaz infekčného agensa 
Témy: Možnosti laboratórneho dôkazu. Príprava preparátov. Optický mikroskop. Mikroskopovanie. 
Kľúčové pojmy: natívny preparát, fixovaný preparát, imerzný olej
Výkonový štandard:
•	Ovládať prípravu preparátov
•	Vedieť pracovať s infekčným materiálom
•	Vymenovať a vedieť popísať časti optického mikroskopu
•	Vedieť používať a pracovať s optickým mikroskopom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Diagnostické farbenia 
Témy: Farbenie podľa Grama. Farbenie podľa Ziehla-Neelsena. Farbenie podľa Burrieho.
Kľúčové pojmy: gram pozitívny, gram negatívny, kok, palička, acidorezistentné paličky,  monochromatické farbenie, princíp farbenia
Výkonový štandard:
•	Samostatne previesť prípravu preparátu z bakteriálnych kmeňov (biologického materiálu)
•	Samostatne previesť jednotlivé diagnostické farbenia
•	Urobiť vlastné mikroskopovanie preparátov
•	Vedieť zapísať pracovné postupy do protokolov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy imunológie 
Témy: Základné formy imunity. Mechanizmy zabezpečujúce imunitu človeka. Prirodzená rezistencia. Fagocytóza. Zápal. Antigény. Protilátky. Alergická reakcia. Imunizácia.  
Kľúčové pojmy: aktívna imunita, pasívna imunita, lymfocyty, imunitná odpoveď, antigény, imunoglobulíny, alergény
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť vrodenú a získanú imunitu
•	Charakterizovať nešpecifické a a špecifické imunitné reakcie
•	Definovať kožné a slizničné bariéry 
•	Opísať priebeh fagocytózy
•	Rozlíšiť primárnu a sekundárnu  imunitnú odpoveď
•	Charakterizovať antigény, haptény a a semihaptény
•	Opísať štruktúru a triedy imunoglobulínov
•	Definovať alergickú reakciu
•	Popísať jednotlivé typy alergických reakcií 
•	Vysvetliť aktívnu a pasívnu imunizáciu 

VZDELÁVACÍ  ŠTANDARD PRE 3. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Antibiotiká 
Témy: Charakteristika a delenie antibiotík. Vlastnosti jednotlivých skupín antibiotík. Rezistencia mikróbov na antibiotiká. Citlivosť mikróbov na antibiotiká.
Kľúčové pojmy: antibióza, bakteriostatické antibiotiká, baktericídne antibiotiká,
β-laktamáza, adaptácia, selekcia, mutácia, plazmidy, disková citlivosť, kvantitatívna citlivosť, inhibičná zóna, inokulum, štandardné kmene

Výkonový štandard:
•	Definovať chemoterapeutiká a antibiotiká
•	Vysvetlenie objavenia penicilínu
•	Charakterizovať protistafylokokové  antibiotiká
•	Opísať potencované sufonamidy
•	Charakterizovať tetracyklínové antibiotiká 
•	Charakterizovať cefalosporíny
•	Vysvetliť príčiny rezistencie mikróbov na antibiotiká
•	Previesť a odčítať diskovú citlivosť
•	Vysvetliť kvantitatívnu citlivosť
•	Odčítať MIDITECH

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy epidemiológie 
Témy: Infekcia, jej formy a štádia. Proces šírenia nákazy. Formy epidemiologického procesu. Zvyšovanie odolnosti ohrozených osôb. 
Kľúčové pojmy: latentná infekcia, inaparentná infekcia, nozokomiálne nákazy, bacilonosič, pandémia, endémia, očkovací kalendár
Výkonový štandard:
•	vysvetliť priebeh a formy infekcie
•	Charakterizovať články epidemického procesu
•	Ovládať jednotlivé cesty prenosu nákazy
•	Opísať výskyt infekčných chorôb v populácií
•	Vysvetliť aktívnu a pasívnu imunizáciu
•	Poznať druhy očkovania vykonávaného  na našom území
•	Ovládať jednotlivé očkovania, ktoré sú súčasťou očkovacieho kalendára

Obsahový štandard:
Tematický celok: Dekontaminácia
Témy: Základné pojmy. Fyzikálna dekontaminácia. Chemická dekontaminácia. 
Kľúčové pojmy: dezinfekcia, sterilizácia, dezinsekcia, deratizácia, aseptický, germicídne žiariče, autoklávy
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť pojmy dekontaminácia, sterilizácia, dezinfekcia, deratizácia, dezinsekcia
•	Opísať metódy fyzikálnej dekontaminácie
•	Charakterizovať prostriedky chemickej dekontaminácie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stafylokoky a streptokoky
Témy: Staphylococcus aureus. Staphylococcus epidermidis. Triedenie streptokokov. Streptococcus pyogenes. Streptococcus agalactiae. Streptococcus pneumoniae. 
Kľúčové pojmy: plazmakoaguláza, α-toxín, substancia C, streptolyzín O, bacitracínový test, optochínový test, CAMP-test 

Výkonový štandard:
•	Charakterizovať infekcie spôsobené Staphylococcus aureus
•	Opísať stafylokokové homolyzíny
•	Vysvetliť a previesť laboratórny dôkaz Staphylococcus aureus
•	Charakterizovať Stafylokoka epidermidis
•	Vysvetliť triedenie streptokokov
•	Opísať ochorenia vyvolané Streptokokom pyogenes a Streptokokom agalactiae
•	Vysvetliť epidemiológiu stafylokokových a streptokokových nákaz
•	Popísať orientačné testy dôkazu streptokokov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Neisérie 
Témy: Neisseria gonorrhoeae. Neisseria meningitis. Moraxely.
Kľúčové pojmy: mikroaerofilné baktérie, gonorea, kataláza, oxidáza, diplokoky
Výkonový štandard:
•	Opísať prenos a ochorenia spôsobené gonokokmi
•	Vysvetliť a previesť kultivačný dôkaz gonokokov 
•	Charakterizovať meningokokovú meningitídu, jej prenos a prevenciu
 
Obsahový štandard:
Tematický celok: Enterobaktérie 
Témy: Všeobecná charakteristika čeľade enterobacteriaceae. Escherichia. Shigella. Salmonella. Yersinia. Klebsiella. Enterobacter.
Kľúčové pojmy: serotypy, šigatoxín, bacilonosič, nepriama aglutinácia, Widalova reakcia, enterotest
Výkonový štandard:
•	Opísať typické vlastnosti enterobaktérií
•	Vysvetliť identifikáciu enterobaktérií
•	Inokulovať enterotest 
•	Charakterizovať infekcie spôsobené Escherichiou coli
•	Opísať rod Shigella
•	Objasniť liečbu gastroenteritíd
•	Porovnať biologicky odlišné druhy Salomonella typhi, Salmonella cholerae suis, Salmonella  enteritidis
•	Opísať Kauffmannovu-Whiteovu schému
•	Charakterizovať yersínie a infekcie, ktoré vyvolávajú

Obsahový štandard:
Tematický celok: Serologické vyšetrovacie metódy 
Témy: Zložky a priebeh serologických reakcií. Spätná aglutinácia – aglutinácia. enteropatogénnych E. coli. Priama aglutinácia – Widalova reakcia. Priama hemaglutinácia. Nepriama hemaglutinácia – Treponema pallidum hemaglutinačný test. Precipitácia – rýchla reagínová reakcia v diagnostike syfilisu. Komplement-fixačná reakcia. 
Kľúčové pojmy: protilátky, antigény, vehikulum titer, riedenie
Výkonový štandard:
•	Popísať zložky serologických reakcií
•	Previesť a odčítať spätnú aglutináciu
•	Vysvetliť Widalovu reakciu
•	Charakterizovať hemaglutináciu
•	Ovládať diagnostiku syfilisu
•	Vysvetliť komplement-fixačnú reakciu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Spracovanie jednotlivých druhov infekčného materiálu 
Témy: Spracovanie likvoru, punktátu a hnisu. Spracovanie moču. Spracovanie spúta na nešpecifickú flóru. Spracovanie tampónu recta. Spracovanie tampónu tonzíl a nosa.
Kľúčové pojmy: priamy preparát, očkovanie, stafylokoková čiara, primokultúra, bujónová kultúra, vyočkovanie
Výkonový štandard:
•	Ovládať spracovanie likvoru a rýchlu diagnostiku likvoru
•	Spracovať punktát a hnis
•	Previesť kvantitatívne spracovanie moču
•	Ovládať spracovanie spúta na nešpecifickú flóru
•	Spracovať TR, TT, TN

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 4. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Gram negatívne paličky
Témy: Vibria. Pseudomonády. Campylobacter. Helicobacter. Hemofily. 
Kľúčové pojmy: peptónová voda, pigmenty, ureáza, rastové faktory
Výkonový štandard: 
•	Vysvetliť priebeh a prenos cholery
•	Objasniť kultivačný dôkaz Vibrio cholerae
•	Opísať vlastnosti a vykonať laboratórny dôkaz Pseudomonas aeruginosa
•	Charakterizovať a porovnať Campylobacter jejuni a Helicobacter pylori
•	Vysvetliť patogenézu gastritídy spôsobenú Helicobacterom pylori
•	Opísať hemofily a prítomnosť tzv. antihemofilových  „baktericídnych“ protilátok
•	Previesť kultiváciu a typizáciu hemofilov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Gram pozitívne paličky 
Témy: Bacily. Listérie.
Kľúčové pojmy: antropozoonóza, bioterorizmus
Výkonový štandard:
•	Opísať výskyt a prenos antraxu
•	Charakterizovať klinické formy antraxu
•	Vysvetliť súvis medzi antraxom a bioterorizmom
•	Odlíšiť Bacillus antracis od Bacilla cereus
•	Charakterizovať laboratórnu diagnostiku Listérie monocytogenes

Obsahový štandard:
Tematický celok: Acidorezistentné paličky 
Témy: Mycobacterium tuberculosis
Kľúčové pojmy: humánny kmeň, bovinný kmeň, dekontaminačné metódy
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť ochorenia spôsobené mykobaktériami 
•	Opísať epidemiológiu a prevenciu tuberkulózy
•	Charakterizovať mikroskopický a kultivačný dôkaz mykobaktérií

Obsahový štandard:
Tematický celok: Anaeróbne baktérie 
Témy: Všeobecná charakteristika. Anaerobné sporulujúce paličky
Kľúčové pojmy: redox potenciál, tetanospazmín, botulotoxín, anaerobióza
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť odber infekčného materiálu na dôkaz anaerobov a laboratórnu diagnostiku
•	Charakterizovať zabezpečenie anaerobného prostredia na kultiváciu anaerobov 
•	Vysvetliť podstatu toxicity kyslíka
•	Objasniť oxidačno-redukčný potenciál 
•	Charakterizovať výskyt clostrídií
•	Opísať klinický obraz a epidemiológiu tetanu a botulizmu
•	Charakterizovať prevenciu tetanu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Spirochéty 
Témy: Treponema pallidum. Borrelia burgdorferi.
Kľúčové pojmy: ulcus durum, syfilis gumosa, erythema migrans

Výkonový štandard:
•	Charakterizovať priebeh a prenos nákazy vyvolanou Treponema pallidum
•	Opísať morfológiu Treponema pallidum
•	Vysvetliť serológiu syfilisu
•	Vysvetliť RRR (rýchla reagínová reakcia) a reakciu TPHA (Treponema Pallidum Haemaglutination)
•	Opísať lymskú boreliózu
•	Charakterizovať prenos boreliózy a osobnú ochranu pred boreliózou 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Mykoplazmy 
Témy: Charakteristika mykoplaziem a L-formy baktérií. Mykoplazmy a ureaplazmy. 
Kľúčové pojmy: tvarovo pleomorfné, cholesterol, diagnostické súpravy
Výkonový štandard:
•	Odlíšiť mykoplazmy a ostatné baktérie
•	Opísať epidemiológiu ľudských mykoplazmových nákaz
•	Charakterizovať klinický obraz mykoplazmových ochorení u ľudí
•	Demonštrovať diagnostiku mykoplaziem

Obsahový štandard:
Tematický celok: Chlamýdie a rickettsie 
Témy: Charakteristika chlamýdií a rickettsií. Vývojový cyklus chlamýdií. Chlamýdia trachomatis. Chlamýdia psittaci.
Kľúčové pojmy: elementárne teliesko, retikulárne teliesko, špecifické antigény
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť postavenie chlamýdií a rickettsií v mikrobiológií
•	Opísať vývojový cyklus chlamýdií
•	Vysvetliť súvislosť medzi serotypmi Chlamýdia trachomatis  a príslušným klinickým obrazom
•	Opísať jednotlivé chlamýdiové infekcie a ich prenos
•	Charakterizovať možnosti diagnostiky chlamýdiových infekcií

Obsahový štandard:
Tematický celok: Všeobecná virológia 
Témy: Charakteristika vírusov. Vplyv fyzikálnych a chemických faktorov na vírusy. Štruktúra vírusov. Patogenéza vírusových infekcií. Virostatiká. 
Kľúčové pojmy: striktné intracelulárne parazity, virion, kapsoméra, kapsid, interferón
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť podstatu vírusov
•	Opísať štruktúru vírusových partikúl
•	Charakterizovať citlivosť vírusov na vonkajšie vplyvy
•	Opísať vznik vírusových ochorení 
•	Definovať možnosti antivírusovej terapie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Odber infekčného materiálu na virologické vyšetrenie 
Témy: Charakter práce vo virologickom laboratóriu. Odber výterov. Odber stolice a moču. Odber hemokultúry. Odber likvoru a punktátov. Odber materiálu pri exantematóznych  ochoreniach. 
Kľúčové pojmy: stabilizačný roztok, scarifikáty, teľacie sérum, citrátová krv, fagocytované vírusy
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť odber výterov na virologické vyšetrenie
•	Zdôvodniť riziko nízkeho záchytu vírusov pri výplachoch
•	Opísať odber stolice, moču, likvoru, punktátov
•	Vysvetliť odber hemokultúry pri virémiach a porovnať odber hemokultúry pri baktériemiach
•	Ovládať možnosti odberu pri exantémoch

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kultivačný dôkaz vírusov 
Témy: Vývoj kultivácie vírusov. Bunkové kultúry. Kuracie embryá. Zvieratá. 
Kľúčové pojmy: sterilný systém, nádorové bunky, monolayer
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť prípravu bunkových kultúr
•	Charakterizovať bunkové kultúry
•	Opísať inokuláciu bunkových kultúr
•	Opísať vznik cytopatického efektu
•	Ovládať schému kuracieho embrya
•	Vysvetliť prácu s kuracími embyami
•	Popísať inokuláciu vírusov do jednotlivých častí kuracieho embrya
•	Oboznámiť sa s prácou s kuracími embryami a bunkovými kultúrami vo virologických laboratóriách
•	Vysvetliť kultiváciu vírusov na laboratórnych zvieratách

Obsahový štandard:
Tematický celok: Virologická serológia 
Témy: Priama hemaglutinácia. Hemaglutinačno-inhibičný test. Vírus neutralizačný test. Imunoenzýmoanalýza. Rádioimunoanalýza. 
Kľúčové pojmy: hemaglutinín, hemaglutinujúce vírusy, infekčná dávka pre bunkové kultúry, konjugát
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť priamu hemaglutináciu a dôkaz vykultivovaného vírusu
•	Schematicky opísať stanovenie hemaglutinačno-inhibičných protilátok
•	Vysvetliť stanovenie vírus-neutralizačných protilátok
•	Charakterizovať princíp stanovania protilátok a antigénu metódou ELISA a RIA

Obsahový štandard:
Tematický celok: Herpetické vírusy 
Témy: Vírus herpes – simplex. Vírus varicella – zoster. Cytomegalovírus. Epstein-Barrovej vírus.
Kľúčové pojmy: perzistentná infekcia, chorioalantoidná membrána, onkogénny potenciál
Výkonový štandard:
•	Opísať infekcie spôsobené vírusom herpes – simplex a ich prenos
•	Charakterizovať varicellu a herpes zoster
•	Vysvetliť dôsledky transplacentárneho a postnatálneho prenosu cytomegalovírusu
•	Opísať vznik infekčnej mononukleózy
•	Vymenovať možnosti laboratórnej diagnostiky herpetických vírusov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Poxvírusy a bioterorizmus (4h)
Témy: Vírus varioly. Zneužitie vírusov pre ciele bioterorizmu. 
Kľúčové pojmy: variola minor, variola major
Výkonový štandard:
•	Opísať priebeh a prenos varioly
•	Vysvetliť diagnostiku varioly
•	Charakterizovať eradikáciu varioly
•	Vysvetliť dôvody použitia niektorých vírusov za účelom bioterorizmu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Ortomyxovírusy a paramyxovírusy 
Témy: Vírusy influenzy. Vírus parotitídy. Morbilivírus. 
Kľúčové pojmy: epidémia, pandémia, shift, drift
Výkonový štandard:
•	Opísať štruktúru virionu chrípky
•	Vysvetliť premenlivosť vírusu influenzy typu A a vznik pandémií
•	Charakterizovať prevenciu chrípky
•	Opísať laboratórnu diagnostiku chrípky
•	Opísať patogenézu a časté komplikácie parotitídy
•	Definovať klinický obraz, epidemiológiu a prevenciu osýpok

Obsahový štandard:
Tematický celok: Picornavírusy 
Témy: Vírus poliomyelitídy. Rinovírusy. 
Kľúčové pojmy: paralýzy, Salkova vakcína, Sabinova vakcína
Výkonový štandard:
•	Vysvetliť výskyt a šírenie vírusu polimyelitídy
•	Opísať patogenézu poliomyelitídy
•	Vysvetliť vakcináciu Salkom a Sabinom 
•	Charakterizovať šírenie a klinické prejavy rinitídy
Obsahový štandard:
Tematický celok: Togavírusy a rabdovírusy 
Témy: Vírus rubeoly. Vírus besnoty. 
Kľúčové pojmy: atenuovaná vakcína, lyssa, antirabické strediská
Výkonový štandard:
•	Definovať výskyt a klinické prejavy rubeoly
•	Popísať diagnostiku rubeoly
•	Charakterizovať patogenézu a klinické prejavy besnoty
•	Opísať laboratórny dôkaz besnoty
•	Vysvetliť prevenciu a terapiu besnoty

Obsahový štandard:
Tematický celok: Retrovírusy 
Témy: Biologické vlastnosti retrovírusov. Onkovírusy. Vírusy ľudskej imunodeficiencie - HIV
Kľúčové pojmy: lente, reverzná transkriptáza, variabilita, mutanty, oportúnne infekcie 
Výkonový štandard:
•	Opísať nezvyčajné biologické vlastnosti retroviridae
•	Charakterizovať ľudské leukémie
•	Znázorniť štruktúru virionu HIV
•	Popísať patogenézu a klinické príznaky AIDS
•	Vysvetliť geografické rozšírenie a epidemiológiu HIV
•	Definovať oportúnne infekcie v štádiu rozvinutého AIDS
•	Opísať detekciu špecifických protilátok proti HIV

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vírusy hepatitídy 
Témy: Vírus hepatitídy A. Vírus hepatitídy B. Vírus hepatitídy C. Vírus hepatitídy D. Vírus hepatitídy E. 
Kľúčové pojmy: austrálsky antigén, Daneova častica, chronicita, nosičstvo, vakcinácia
Výkonový štandard:
•	Zaradiť a opísať epidemiológiu jednotlivých vírusov hepatitíd
•	Definovať klinické príznaky hepatitídy
•	Odlíšiť primárne hepatotropné vírusy od iných vyvolávateľov hepatitíd
•	Vysvetliť stanovanie antigénov a protilátok pri diagnostike hepatitíd
•	Charakterizovať možnosti vakcinácie pri jednotlivých typoch vírusov hepatitíd

Obsahový štandard:
Tematický celok: Arbovírusy 
Témy: Výskyt a prenos arbovírusov. Symptomatológia arbovírusových infekcií. Vírus klieštovej encefalitídy. 
Kľúčové pojmy:  arthropod-borne, endemický výskyt, rezervoáre arbovírusov 

Výkonový štandard:
•	Vysvetliť zákonitosti šírenia a cirkulácie arbovírusov v prírode
•	Definovať symptomatológiu infekcií prenášaných arbovírusmi
•	Opísať kliešťovú encefalitídu
•	Charakterizovať možnosti diagnostiky arbovírusových infekcií a ich prevenciu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pomalé vírusové infekcie a priony 
Témy: Charakteristika pomalých vírusových infekcií. Kuru. Scrapie. Creutzfeldt – Jacobova choroba. Bovinná spongiformná encefalopatia. 
Kľúčové pojmy: medzidruhový prenos, demencia, poruchy motoriky
Výkonový štandard:
•	Opísať spoločné vlastnosti pomalých vírusových infekcií
•	Definovať novú triedu patogénov – priony
•	Charakterizovať kuru, scrapie, Creutzfeldt – Jacobovu chorobu, BSE

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy mykológie 
Témy: Všeobecná charakteristika mikromycét. Diagnostika mykóz. Candidy. 
Kľúčové pojmy: lúhový preparát, asimilácia, fermentácia
Výkonový štandard:
•	Opísať mikromycéty
•	Vysvetliť mikroskopický a kultivačný dôkaz patogénnych húb
•	Definovať zymogramy a auxanogramy
•	Charakterizovať prenos a infekcie vyvolané candidami
•	Vysvetliť diagnostiku kandidóz

Obsahový štandard:
Tematický celok: Diagnostika plesní 
Témy: Candidy znázornené farbením podľa Grama. Lúhový preparát. 
Kľúčové pojmy: macerácia tkaniva, pučanie buniek
Výkonový štandard:
•	Pripraviť a zafarbiť preparát z kandíd na Sabouraudovej pôde
•	Opísať morfológiu kandíd vlastným mikroskopovaním
•	Pripraviť lúhový preparát z kožných šupiniek

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy parazitológie 
Témy: Charakteristika a rozdelenie patogénnych prvokov. Trichomonas vaginalis. Charakteristika helmintov. Enterobius vermicularis. Ascaris lumbricoides. Trichuris trichiura.
Kľúčové pojmy: koncentračné metódy, Grahamova metóda, preparát podľa Kato, Szenesova pôda, malachitová zeleň
Výkonový štandard:
•	Definovať parazitizmus
•	Opísať patogénne prvoky
•	Charakterizovať morfológiu Trichomonas vaginalis
•	Vysvetliť klinický obraz trichomoniázy
•	Previesť laboratórny dôkaz Trichomonas vaginalis
•	Opísať enterobiázu, ascariázu a trichuriázu
•	Ovládať prípravu preparátov Kato a metódou lepiacej pásky
•	Diagnostikovať vajíčka Enterobius vermiculari, Ascaris lumbricoides, Trichuris trichiura

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	HISTOLÓGIA A HISTOLOGICKÁ TECHNIKA

Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA UČEBNÉHO PREDMETU

Predmet histológia a histologická technika sa vyučuje na SZŠ ako súčasť odborného vzdelávania v odbore zdravotnícky laborant. Predmet je rozdelený na teoretickú časť, kde žiaci získavajú základné vedomosti o mikroskopickej stavbe buniek, tkanív a orgánov jednotlivých sústav ľudského tela. Neoddeliteľnou súčasťou predmetu je histologická technika, v rámci ktorej žiaci získavajú praktické návyky a zručnosti potrebné pre prácu v histologickom laboratóriu a teoretické vedomosti o spracovaní tkanív a o dôkaze základných súčastí tkanív, ktoré sa využívajú v diagnostickom procese v patologickej praxi.

CIELE UČEBNÉHO PREDMETU

Cieľom predmetu je oboznámiť žiakov so základnou mikroskopickou stavbou orgánov ľudského tela , ktorá nadväzuje na vedomosti získané v predmete anatómia a fyziológia v 1.ročníku . Využitím vhodných moderných foriem vyučovacích metód a prostriedkov treba prihliadať na primeranosť výkladu histológie a na vyspelosť žiakov. Žiaci by mali pochopiť zloženie a funkciu bunky ako základnej jednotky tkanív, mali by  pochopiť význam jednotlivých druhov tkanív pre funkciu orgánov ľudského tela a ozrejmiť si odbornú terminológiu v histológii. Poznatky získané štúdiom histológie sú základom pre štúdium ďalších  predmetov odbornej zložky vzdelávania.

ROZPIS UČIVA
2. ročník 2 (1), spolu 66 hodín z toho 33 hodín cvičení
3. ročník 3 (2), spolu 99 hodín z toho 66 hodín cvičení
4. ročník 3 (2), spolu 90 hodín z toho 60 hodín cvičení

Spolu za štúdium 255 hodín, z toho 159 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 2. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Predmet odboru histológia a jej význam pre prax
Témy: Histológia. Histologická technika. 
Kľúčové pojmy: Histológia, mikroskop, histochémia, elektrónová mikroskopia, fixácia, histologický preparát.
Výkonový štandard:
•	vysvetliť, čo je histológia a ako vznikla
•	vysvetliť jej význam v praxi – diagnostika
•	charakterizovať odbory histológie a rozdiely medzi nimi

Obsahový štandard:
Tematický celok: Histologické laboratórium a jeho prevádzka
Témy: Prístrojové a materiálové vybavenie histologického laboratória. Ochrana a bezpečnosť pri práci v histologickom laboratóriu.
Kľúčové pojmy: mikroskop, termostat, autotechnikon, digestor, mikrotóm, umývačka skla, podložné  a krycie sklíčko, kyveta , laboratórne sklo
Výkonový štandard:
•	popísať zariadenie histologického laboratória
•	vysvetliť použitie špeciálneho laboratórneho skla a prístrojov
•	ovládať špecifiká ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci v histologickom laboratóriu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Mikroskop
Kľúčové pojmy: Zloženie mikroskopu. Práca s mikroskopom
Výkonový štandard:
•	vysvetliť základnú konštrukciu mikroskopu
•	popísať mechanické časti mikroskopu
•	vysvetliť proces zväčšenia v mikroskope
•	ovládať prácu s mikroskopom
•	vysvetliť zásady ošetrovania mikroskopu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Bunka
Témy: Základná morfologická a funkčná charakteristika bunky. Membránové systémy bunky. Cytoplazma a bunkové organely. Životné prejavy bunky. Delenie buniek.
Kľúčové pojmy: bunka, bunková membrána, jadrová membrána, cytoplazma, mitochondria, Golgiho komplex, endoplazmatické retikulum, ribozómy, lyzozómy, jadro, chromozóm, mitóza, iteráza, amitóza, meióza
Výkonový štandard:
•	popísať tvar, veľkosť a stavbu buniek
•	vysvetliť stavbu a funkciu membránových systémov bunky
•	charakterizovať cytoplazmu a bunkové organely
•	popísať jednotlivé bunkové organely a vysvetliť ich funkcie v bunke
•	vysvetliť stavbu jadra a chromzómu
•	vysvetliť jednotlivé formy delenia buniek
•	popísať zmeny v interfáze a vo fázach mitózy
•	vysvetliť proces redukčného delenia (meióza) a jeho význam
•	vidieť v mikroskope bunku
•	dokázať rozlíšiť jadro a cytoplazmu a hranice bunky

Obsahový štandard:
Tematický celok: Odber materiálu na histologické vyšetrenie
Témy: Biopsia, cytológia a nekropsia. Sprievodný list k histologickému materiálu.
Kľúčové pojmy: biopsia, probatórna excízia, punkcia, kyretáž, exfoliatívna cytológia, punkčná cytológia, nekropsia, pitva, fixačná tekutina, sprievodný list
Výkonový štandard:
•	vysvetliť spôsoby odberu materiálu pre bioptické a cytologické vyšetrenia 
•	popísať odber nekroptického materiálu
•	vysvetliť zásady manipulácie s odobratým tkanivom a dôležitosť fixácie
•	vysvetliť význam sprievodného listu k histologickému materiálu
•	vyplniť sprievodný list

Obsahový štandard:
Tematický celok: Fixácia
Témy: Fixácia v histológii. Chemické fixačné prostriedky. Príprava základných fixačných prostriedkov
Kľúčové pojmy: fixácia, denaturácia, autolýza, formol, tekutiny so sublimátom, tekutiny s kyselinou pikrovou, etanol, metanol, kyselina osmičelá
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam fixácie
•	popísať fixačné prostriedky v histológii
•	vysvetliť prípravu a použitie formolu
•	charakterizovať fixačné prostriedky s kyselinou pikrovou
•	charakterizovať fixačné prostriedky so sublimátom
•	vysvetliť proces jódovania
•	charakterizovať použitie a prípravu ostatných fixačných tekutín
•	pripraviť základné fixačné tekutiny

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zalievanie tkanív v histológii
Témy: Zalievanie do parafínu. Zalievanie do tvrdých zalievacích médií. Zalievanie do médií rozpustných vo vode. 
Kľúčové pojmy: zalievanie, zalievacie médiá, parafín, odvodnenie, odparafínovanie, presýtenie, autotechnikon, celoidín, želatína, celodal, vosky
Výkonový štandard:
•	vysvetliť proces zalievania v histológii a jeho význam
•	popísať postup spracovania tkaniva pred zaliatím do parafínu
•	popísať proces skvalitňovania parafínu
•	vysvetliť etapy presycovania v autotechnikone
•	zalievať tkanivá do bločkov
•	vysvetliť princíp a použitie tvrdých zalievacích médií
•	vysvetliť použitie médií rozpustných vo vode

Obsahový štandard:
Tematický celok: Rezanie tkanív
Témy: Mikrotómy a mikrotómové nože. Zhotovenie histologického preparátu. Rezanie na mikrotóme.
Kľúčové pojmy: mikrotóm sánkový, rotačný, ultramikrotóm, zmrazovací mikrotóm, mikrotómové nože, parafínový bloček, rezanie, vystieranie, lepenie rezov

Výkonový štandard:
•	popísať zloženie bežne používaných mikrotómov
•	charakterizovať typy mikrotómových nožov, ich používanie a zásady údržby
•	popísať prípravu, obsluhu a ošetrovanie sánkového mikrotómu
•	vysvetliť postup rezania parafínových bločkov
•	rezať, vystierať a lepiť parafínové rezy
Obsahový štandard:
Tematický celok: Farbenie v histológii
Témy: Význam farbenia. Histologické farbivá. Druhy histologických farbení. Farbenie parafínových rezov hematoxylín-eozínom. Montovanie zafarbených rezov, uzavieracie médiá.
Kľúčové pojmy: farbivá bázické a kyslé, plazmatické farbivo, jadrové farbivo, eozinofilný, bazofilný, neutrofilný, metachromázia, vitálne farbenie, hematoxylín, hemateín, hemateínový lak, Harrisov a Mayerov hematoxylín, eozín, odparafínovanie, montovanie rezov
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam farbenia
•	charakterizovať druhy histologických farbív a princíp farbenia
•	popísať spôsoby farbenia
•	predviesť základné histologické farbenie hematoxylín – eozín
•	vysvetliť etapy prípravy parafínových rezov na farbenie
•	vyhodnotiť výsledky farbenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Tkanivá v ľudskom organizme
Témy: Základná morfologická a funkčná charakteristika tkanív ľudského organizmu. Rozdelenie tkanív podľa histologickej stavby.
Kľúčové pojmy: tkanivo, funkčná morfológia tkaniva, regenerácia tkaniva
Výkonový štandard:
•	charakterizovať tkanivo
•	vymenovať a popísať druhy tkanív podľa tvaru a funkcie
•	popísať funkciu jednotlivých tkanív

Obsahový štandard:
Tematický celok: Epitelové tkanivá
Témy: Rozdelenie, stavba, funkcia epitelových tkanív a ich cytologická charakteristika
Kľúčové pojmy: epitel – stavba a funkcia epitelov, krycí epitel, žľazový epitel, sekrét, exkrét, vonkajšia a vnútorná sekrécia, rezorpčný epitel, svalový epitel, zmyslový epitel

Výkonový štandard:
•	poznať rozdelenie, stavbu a funkciu jednotlivých druhov epitelov
•	vysvetliť diferenciáciu epitelov podľa potreby ľudských orgánov
•	popísať jednotlivé typy epitelov
•	rozdeliť epitely podľa tvaru a spôsobu vylučovania látok
•	vysvetliť rozdiel medzi vonkajšou a vnútornou sekréciou
•	ukázať v mikroskope epitel
•	ukázať v mikroskope stavbu žľazy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Spojivové tkanivá
Témy: Základná morfologická a funkčná charakteristika spojivového tkaniva. Rozdelenie spojivových tkanív.
Kľúčové pojmy: spojivo, väzivo, chrupka, kosť
Výkonový štandard:
•	poznať základnú morfologickú a funkčnú charakteristiku spojivového tkaniva
•	rozdeliť spojivové tkanivá

Obsahový štandard:
Tematický celok: Väzivá
Témy: Základná charakteristika väziva, typy väziva, ich histologická stavba. Cytologická štruktúra a funkcie buniek väziva.
Kľúčové pojmy: väzivo, kolagénové, retikulárne a elastické väzivo
Výkonový štandard:
•	popísať stavbu väziva
•	vysvetliť rozdiely medzi kolagénovým, retikulárnym a elastickým väzivom
•	poznať ich histologickú stavbu 
•	vysvetliť cytologickú štruktúru a funkciu buniek väziva
•	vysvetliť farbenie podľa zloženia základnej medzibunkovej hmoty – vláknitej zložky
•	popísať a ukázať v mikroskope štruktúru väziva a druhy vlákien vo väzive

Obsahový štandard:
Tematický celok: Chrupka
Témy: Základná charakteristika chrupky. Druhy chrupky, ich histologická stavba a funkcia
Kľúčové pojmy: chrupka, hyalínová, elastická a väzivová chrupka
Výkonový štandard:
•	popísať stavbu a funkciu jednotlivých typov chrupiek
•	vysvetliť funkčné rozdiely vyplývajúce z rôzneho podielu stavebných komponenetov jednotlivých chrupaviek
•	ukázať v mikroskope stavbu chrupky

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kostné tkanivo
Témy: Základná charakteristika kosti, osifikácia. Typy kostného tkaniva, ich histologická stavba a funkcia.
Kľúčové pojmy: osteocyty, osifikácia, vláknitá, lamelovitá kosť, hubovitá kosť, kompaktná kosť
Výkonový štandard:
•	popísať makroskopickú štruktúru kosti
•	vysvetliť pojem osifikácia
•	charakterizovať kosť a popísať stavbu hubovitej a kompaktnej kosti

Obsahový štandard:
Tematický celok: Svalové tkanivo, cievy
Témy: Základná charakteristika svalového tkaniva. Druhy svalového tkaniva, ich histologická stavba a funkcia
Kľúčové pojmy: kontrakcia, myofibrila, hladká, priečne pruhovaná, srdcová svalovina, sarkolema, sarkoplazma, aktín, myozín
Výkonový štandard:
•	charakterizovať stavbu a funkciu svalstva
•	popísať hladkú a priečne pruhovanú svalovinu
•	v mikroskope ukázať rozdiel v stavbe svalov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krv
Témy: Zloženie krvi. Cytologická štruktúra krvných elementov, ich funkcia. Krvný náter a jeho význam.
Kľúčové pojmy: erytrocyty, leukocyty (granulocyty – eozinofily, bazofily, neutrofily, agranulocyty – lymfocyty, monocyty), trombocyty, krvná plazma
Výkonový štandard:
•	popísať zloženie krvi
•	objasniť cytologickú štruktúru krvných elementov
•	vysvetliť funkciu krvných elementov
•	vysvetliť význam krvného náteru v diagnostike
•	popísať a ukázať v mikroskope jednotlivé krvné elementy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Nervové tkanivo
Témy: Základná charakteristika nervového tkaniva, neurón. Typy nervových vlákien a ich histologická stavba. Základné druhy neuroglie, ich morfologická charakteristika.
Kľúčové pojmy: nervové bunky, nervové vlákna, neuroglie, dendrity, neurity, myelínová pošva, Schwanova pošva, astrocyty

Výkonový štandard:
•	popísať základnú charakteristiku nervového tkaniva
•	popísať histologickú stavbu neurónu
•	vymenovať typy nervových vlákien a ich obalov
•	charakterizovať morfológiu neuroglií 
•	ukázať v mikroskope nervovú bunku, krátke a dlhé výbežky nervovej bunky

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 3. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Žľazy s vnútorným vylučovaním
Témy: Hypofýza, štítna žľaza, prištítne telieska, nadobličky, APUD-systém, špeciálne histologické metódy
Kľúčové pojmy: adenohypofýza, neurohypofýza, hypotalamus, neurosekrét, folikul, kôra, dreň, hormóny
Výkonový štandard:
•	charakterizovať žľazy s vnútorným vylučovaním
•	vysvetliť mechanizmus vnútorného vylučovania
•	popísať histologickú stavbu jednotlivých žliaz
•	vysvetliť funkciou hypotalamo-hypofyzárneho systému
•	vymenovať hormóny a vysvetliť ich funkciu
•	ozrejmiť stavbu jednotlivých žliaz v mikroskope a zakresliť videný obraz
•	vysvetliť príncíp trichrómových  a impregnačných metód 
•	prakticky zafarbiť preparát metódou Weigert Van Gieson, trichrómom a impregnáciou

Obsahový štandard:
Tematický celok: Tráviaca sústava
Témy: dutina ústna, hltan, pažerák, žalúdok, tenké a hrubé črevo, pečeň, pankreas, spracovanie tvrdých tkanív, mikroskopia tráviacích orgánov
Kľúčové pojmy: sliznica, epitel, podsliznicové väzivo, svalovina, seróza, adventícia, enzýmy, portobiliárny priestor, vývod, dekalcifikácia, výbrus
Výkonový štandard:
•	vysvetliť základnú stavbu a funkciu tráviacej sústavy
•	popísať dutinu ústnu, zuby, slinné žľazy, jazyk
•	objasniť histologickú stavbu steny tráviacej trubice
•	vysvetliť rozdiely v histologickej stavbe sliznice pažeráka, žalúdka, tenkého a hrubého čreva
•	popísať histologickú stavbu pečene a  obehov pečene
•	popísať histologickú stavbu pankreasu
•	vysvetliť spôsoby spracovania tvrdých tkanív dekalcifikáciou a zhotovením výbrusu
•	naučiť pozorovať v mikroskope histologickú stavbu jednotlivých orgánov a zakresliť videné

Obsahový štandard:
Tematický celok: Dýchacia sústava
Témy: horné cesty dýchacie,  dolné cesty dýchacie, polysacharidy, dôkaz glykogénu, mikroskopia dýchacích orgánov
Kľúčové pojmy: respiračný epitel, čuchová sliznica, hrtan, hlasivkové väzy, epiglotis, trachea, pľúca, priedušky, alveoly, polysacharid, PAS- reakcia
Výkonový štandard:
•	vysvetliť histologickú stavbu orgánov horných a dolných dýchacích ciest
•	popísať histologickú stavbu respiračného epitelu a ostatných epitelov DC 
•	vysvetliť proces vonkajšieho a vnútorného dýchania
•	vysvetliť princíp dôkazu polysacharidov a glykogénu
•	poznať prípravu Schiffovej reagencie
•	prakticky vykonať PAS-reakciu
•	pozorovať mikroskopickú stavbu dýchacích orgánov a zakresliť videné

Obsahový štandard:
Tematický celok: Močová sústava 
Témy: oblička, vývodný močový systém, dôkaz lipidov, mikroskopia orgánov močovej sústavy
Kľúčové pojmy: nefrón, glomerulus, tubulus, močovod, močový mechúr, močová rúra, prechodný epitel, glomerulárna a tubulárna filtrácia, lipidyfarbivá rozpustné v tukoch
Výkonový štandard:
•	vysvetliť histologickú stavbu obličky a nefrónu
•	objasniť proces tvorby moča  glomerulárnou a tubulárnou filtráciou
•	popísať histologickú stavbu vývodných ciest (obličková panvička, močovod, močový mechúr, močový rúra)
•	vysvetliť princíp dôkazu lipidov
•	naučiť zásady spracovania tkanív pre dôkaz lipidov
•	prakticky ukázať prácu s kryostatom
•	vykonať farbenie na dôkaz tukov
•	mikroskopovať orgány močovej sústavy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pohlavná sústava
Témy: Ženské pohlavné orgány, maternica, vaječník, cytologické farbenia
Kľúčové pojmy: uterus, cervix, endometrium, myometrium, parametrium, perimetrium, vajcovod, ovarium, Graafov folikul, ovulácia, proliferácia. Sekrécia,  ovariálny a menštruačný cyklus, pohlavné hormóny, cytológia, Bethesda systém
Výkonový štandard:
•	popísať histologickú stavbu maternice
•	vysvetliť histologickú stavbu vaječníka a vývoj vajíčka vo folikule
•	objasniť vplyv hormónov vaječníka na zmeny endometria a vysvetliť jeho histologické zmeny počas menštruačného cyklu
•	vysvetliť význam gynekologickej cytológie z krčka maternice
•	popísať spracovanie materiálu pre cytologické vyšetrenie a farbenie
•	prakticky zafarbiť náter metódou podľa Papanicolaua
•	vysvetliť princíp hodnotenia náterov v Bethesda systéme 

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 4. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Pohlavná sústava
Témy: Mužské pohlavné orgány
Kľúčové pojmy: semeníky, prostata, nadsemeník, semenovod, semenné mechúriky, prostata, pohlavné hormóny, spermiogenéza, spermia, mikroskopická stavba semenníka a prostaty
Výkonový štandard:
•	popísať histologickú stavbu semeníka, nadsemeníka a semenovodu
•	vysvetliť proces spermiogenézy a účinok hormónov, stavbu spermie
•	objasniť histologickú stavbu a funkciu semenných mechúrikov a prostaty
•	mikroskopovať orgány mužskej pohlavnej sústavy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Nervový systém
Témy: Centrálny nervový systém, periférny nervový systém
Kľúčové pojmy: mozgová kôra, biela hmota, cytoarchitektonika, myeloarchitektonika, mozoček, miecha, miechové nervy, obaly mozgu a miechy, periférne nevry, gangliá, nervové zakončenia, myelin, Nisslova substancia
Výkonový štandard:
•	popísať histologickú stavbu mozgovej kôry a bielej hmoty
•	mozočka, miechy a mozgo-miechových obalov
•	vysvetliť cytoarchitektoniku a myeloarchitektoniku 
•	popísať histologickú stavnu periférnej nervovej sústavy, ganglia a nervových zakončení
•	vysvetliť funkciu centrálneho a periférneho nervstva
•	vysvetliť základy spracovania tkaniva pre neurohictologické metódy
•	objasniť princíp farbiacich a impregnačných metód v neurohistológii
•	prakticky vykonať farmenie myelinových pošiev a Nisslovej substancie
•	mikroskopovať preparáty mozgu, miechy a ganglií.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Zmyslové orgány
Témy: Zrakový orgán, sluchovo-rovnovážny orgán, orgány chuti a čuchu, anorganické látky v histológii, histopatologické metódy, enzýmy
Kľúčové pojmy: očná guľa, rohovka, dúhovka, vráskovec, šošovka, predná a zadná očná komora, cievnatka, sietnica, žltá a čierna škvrna, tyčinka, čapík
Výkonový štandard:
•	vysvetliť histologickú stavbu častí oka 
•	objasniť funkciou sietnice
•	vysvetliť histologickú stavbu sluchového aparátu a orgánu pre rovnováhu
•	objasniť funkciu sluchu a rovnováhy
•	popísať stavbu orgánov čuchu a chuti
•	vysvetliť princíp dôkazu vápnika a železa v tkanivách
•	prakticky vykonať dôkaz vápnika podľa Kossa, železa Peerlsovou metódou
•	vysvetliť princíp a význam dôkazu amyloidu, baktérií, fibrínu v tkanivách
•	objasniť vlastnosti enzýmov a základy spracovania materiálu pre ich dôkaz
•	vysvetliť princíp dôkazu fosfatáz, nešpecifickej esterázy a dehydrogenázy kyseliny jantárovej

Obsahový štandard:
Tematický celok: Koža
Témy: pokožka, vlas, nechty, kožné žľazy, pigmenty, elektrónová mikroskopia
Kľúčové pojmy: vrstevnatý dlaždicový epitel, vlasová cibuľka, voľný vlas, nechtové lôžko, nechty, potná žľaza, mazová žľaza, mliečka žľaza, exogénne pigmenty, endogénne pigmenty, hemoglobín, hemosiderín, hematoidín, bilirubín, melanín, lipofuscín, ceroid, kyselina osmičelá, gluteraldehyd, umelá živica, ultratenký rez, medené sieťky, kontrastovanie, 
Výkonový štandard:
•	vysvetliť histologickú stavbu pokožky, vlasu a nechtu
•	objasniť histologickú stavbu mazovej, potnej a mliečnej žľazy
•	objasniť rozdelenie a pôvod pigmentov
•	vysvetliť princíp dôkazu hematogénnych pigmentov
•	ozrejmiť spôsob dôkazu melanínu a lipofuscinu
•	prakticky vykonať dokaz melanínu trojmocným železom podľa Lillieho a jeho bielenie
•	vysvetliť princíp zobrazovania v elektrónovom mikroskope
•	ozrejmiť základy spracovania tkaniva pre EM, fixácia, zalievanie, zhotovovanie mikrotómového noža, rezanie na ultramikrotóme, kontrastovanie

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	KLINICKÁ BIOCHÉMIA

Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA PREDMETU

Predmet klinická biochémia na strednej zdravotníckej škole je súčasťou odbornej zložky vzdelávania v rámci štátneho vzdelávacieho programu ISCED 3.
Klinická biochémia je aplikovanou formou biochémie. Využíva aj poznatky fyziky, vybraných laboratórnych metód, molekulárnej biológie, genetiky, anatómie, fyziológie, patobiochémie. Vytvára z nich didaktický systém poznatkov o využití biochemických analýz a ich interpretácie pri diagnostike, monitorovaní liečby a stanovení prognózy ochorení. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a metód vyučovania sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia a konania študentov. Tvorivé myslenie umožňuje študentom správne aplikovať poznatky pri riešení problémových úloh teoretického a praktického charakteru. Predmet poskytuje základy nevyhnutné pre samostatnú prácu zdravotníckeho laboranta a pre ďalšie vzdelávanie.

CIELE PREDMETU
Cieľom vyučovania je naučiť žiakov vykonávať laboratórne vyšetrenia podľa štandartných analytických metód, poznať princípy jednotlivých vyšetrení, identifikovať chyby analýz spôsobené neštandartným predanalytickým postupom, interferenciou, či chybou analytického postupu, poznať zhodnotenie výsledkov i rozsah referenčných hodnôt.
Vyučujúci využíva pri vyučovaní teórie i pri laboratórnych cvičeniach najvhodnejšie metódy a formy práce, kladie dôraz na samostatnú prácu žiakov. Praktická výučba má zodpovedať organizácii práce v modernom medicínskom laboratóriu s využitím automatizovaných analýz a laboratórnych informačných systémov. Dôležitou časťou praktických cvičení je zhodnotenie výsledkov analýz a ich porovnanie s fyziologickými hodnotami.
Pri laboratórnych cvičeniach sa trieda delí na skupiny podľa platných predpisov o bezpečnosti a ochrane pri práci v medicínskych laboratóriách.
Podľa možností a potreby sa praktická časť výučby zabezpečuje sčasti aj v zmluvných laboratóriách zdravotníckych zariadení minimálne formou pravidelných exkurzií.

ROZPIS UČIVA
2. ročník 2(1), spolu 66 hodín z toho 33 hodín cvičení
3. ročník 5(3), spolu 165 hodín z toho 99 hodín cvičení
4. ročník 7(4), spolu 210 hodín z toho 120 hodín cvičení

Spolu za štúdium 441 hodín, z toho 252 hodín cvičení

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 2. ROČNÍK

Obsahový štandard
Tematický celok: Úvod do klinickej biochémie
Témy: Charakteristika odboru , význam klinickej biochémie v prevencii, diagnostike a terapii, história klinickej biochémie, koncepcia klinickej biochémie, interdisciplinárny charakter. Organizácia práce na oddelení klinickej biochémie. Špecifiká ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci. Dezinfekcia, sterilizácia.
Kľúčové pojmy: klinická biochémia, klinicko-biochemická analýza, biologický materiál, diagnostické testy, diagnostický algoritmus, interpretácia, pracoviská a pracovníci klinickej biochémie, dezinfekcia, sterilizácia.
Výkonový štandard:
•	charakterizovať odbor klinická biochémia , popísať cieľ, náplň odboru klinická biochémia,
•	charakterizovať odbor klinická biochémia , popísať cieľ, náplň odboru klinická biochémia,
•	popísať čo je obsahom koncepcie klinickej biochémie 
•	vymenovať odbory, na znalosti ktorých naväzuje klinická biochémia
•	vysvetliť, v čom spočíva význam klinickej biochémie pre preventívne lekárstvo, diagnostiku a liečbu, prognózu
•	vysvetliť, v čom spočíva interdisciplinárny charakter klinickej biochémie, 
•	vymenovať pracoviská, úseky oddelenia klinickej biochémie, stupne metodického vedenia odboru
•	ovládať zásady bezpečnosti pri práci
•	ovládať zásady umývania a dekontaminácie laboratórneho skla, likvidácie biologických odpadov

Obsahový štandard
Tematický celok: Predanalytická časť klinicko-biochemického vyšetrenia
Témy: Odber, spracovávanie, transport, skladovanie, likvidácia biologických materiálov. Biologické faktory ovplyvňujúce predanalytickú fázu vyšetrenia a príprava pacienta na vyšetrenie.
Kľúčové pojmy: odber moču, kapilárnej, artériovej a venóznej krvi, sérum, plazma, druhy biologického materiálu, odberové a transportné nádoby, otvorený a zatvorený systém odberu, antikoagulanciá, gélové separátory chyby pri odberoch, ovplyvniteľné a neovplyvniteľné faktory vplývajúce na výsledok analýzy
Výkonový štandard:
•	vymenovať druhy biologického materiálu využívaného na klinicko-biochemické analýzy.
•	vymenovať vplyvy pôsobiace na spoľahlivosť laboratórnych výsledkov.
•	popísať spôsoby odberu moču, uviesť v čom sa od seba líšia, aké sú podmienky ich kvalitného prevedenia, čím, alebo kedy sú indikované.
•	vymenovať pomôcky a popísať postup a najčastejšie chyby pri odbere kapilárnej krvi, venóznej krvi otvoreným a zatvoreným systémom - uviesť výhody
•	uviesť antikoagulanciá používané pri odberoch nezrážavej krvi
•	uviesť konzervačné prostriedky používané pre spoľahlivé uchovávanie a transport biologického materiálu v predanalytickej fáze vyšetrenia
•	uviesť časové horizonty tvorby séra, zrážania krvi, spracovania krvi centrifugáciou
•	popísať zásady transportu a likvidácie biologického materiálu
•	formulovať poučenie pacienta pred odberom a otázky, pre kontrolu dodržania zásad pacientom

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie moču fyzikálne a chemické
Témy: Tvorba moču a jeho zloženie. Uroskopia. Metódy vyšetrenia hustoty moču. Základné kvalitatívne chemické vyšetrenia moču. Menej časté chemické vyšetrenia moču. 
Kľúčové pojmy: nefrón, glomerulárna filtrácia, pH moču, diuréza, proteinúria, mikroalbuminúria, glykozúria, ketonúria, žlčové farbivá v moči, hematúria, bakteriúria, fenylketonúria, alkaptonúria, porfyrinúria, melanogenúria.
Výkonový štandard:
•	popísať funkciu nefrónu, glomerulu, glomerulárnu filtráciu, tvorbu a zloženie moču
•	používať latinské názvoslovie pri vyjadrovaní zloženia moču a interpretácii nálezov
•	popísať zmyslové, fyzikálne vyšetrenia moču
•	interpretovať fyziologické a patologické nálezy fyzikálneho vyšetrenia moču
•	urobiť korekciu na teplotu a na prítomnosť bielkoviny a glukózy
•	popísať zrieďovací a koncentračný pokus a ich klinický význam
•	kategorizovať diagnostické prúžky podľa počtu a druhu analýz
•	ovládať zásady práce s diagnostickými prúžkami
•	správne interpretovať nálezy získané diagnostickými prúžkami
•	vysvetliť princípy a popísať správne postupy metód "mokrej chémie" pre kvalitatívne chemické vyšetrenie používané v praxi
•	vysvetliť vznik falošnej pozitivity a negativity pri vyšetrení bielkovín
•	vysvetliť vznik falošnej pozitivity pri vyšetrení glukózy, urobilinogénu a pri vyšetrení glukophanom
•	stanoviť správne neznámu vzorku
•	vymedziť typ proteinúrie podľa príčiny, alebo druhu dokázaných proteínov v moči
•	vysvetliť dôkaz menej častých chemických vyšetrení moču a ich klinický význam

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie moču mikroskopicky a analyzátorom
Témy: Vyšetrenie moču. Metafylaxia urolitiázy.
Kľúčové pojmy: mikroskopické vyšetrenie moču, Addisov sediment, Hamburgerov sediment, automatizácia vyšetrenia moču, vyšetrenie močového kameňa
Výkonový štandard:
•	vysvetliť rozdiel medzi kvalitatívnym a kvantitatívnym mikroskopickým vyšetrením moču
•	popísať vyšetrenie Addisovho a Hamburgerovho sedimentu, porovnať navzájom a zhodnotiť ich diagnostický význam
•	osvojiť si fyziologické hodnoty mikroskopických vyšetrení a správnu interpretáciu nálezov vo vzťahu k laboratórnym chybám
•	rozoznať v mikroskopickom obraze jednotlivé druhy buniek, vymenovať patologické súčasti moču a zhodnotiť ich diagnostický význam
•	používať atlas močového sedimentu pri nejednoznačných nálezoch
•	stanoviť správnu hodnotu kvantitatívneho sedimentu
•	popísať automatizované vyšetrenie moču
•	vymenovať faktory súvisiace so vznikom močových kameňov a látky, ktoré sa najčastejšie zúčastňujú na tvorbe kameňa
•	uviesť fyzikálno-chemické postupy na zistenie látok v urolitoch
•	uviesť kvalitatívne chemické vyšetrenia močových kameňov a ich diagnostický význam
•	vysvetliť pojem metafylaxia urolitiázy

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie tráviaceho traktu
Témy: Tráviace sekréty a ich vyšetrenie. Vyšetrenie malabsorpcie a maldigescie.
Kľúčové pojmy: žalúdočná šťava, dvanástniková šťava, stolica, žlč, sliny, poruchy trávenia
Výkonový štandard:
•	uviesť príklady patologických stavov, pri ktorých dochádza ku zmenám fyziologického zloženia slín
•	uviesť príklady na ojedinelé monitorovanie liekov, protilátok, vírusov alebo hormónov v slinách a dôvody vedúce ku využitiu práve tohoto biologického materiálu na vyšetrenie.
•	uviesť zloženie žalúdočnej šťavy, kde, na úrovni buniek, sa tvorí žalúdočná šťava a jej zložky, ako je regulovaná jej sekrécia, čo nazývame gastrickou, a čo enterálnou fázou trávenia
•	popísať priame a nepriame vyšetrenie kyslosti žalúdočného obsahu
•	interpretácia fyziologických a patologických nálezov vyjadrených numericky aj odbornou terminológiou, vo vzťahu ku konkrétnym ochoreniam tráviaceho traktu
•	uviesť, kde sa tvorí a čo obsahuje dvanástniková šťava
•	popísať význam a postup pri nepriamom vyšetrení dvanástnikovej šťavy
•	uviesť, hodnotenie záťažového monosacharidového testu D-xylózou
•	uviesť, ktoré nálezy informujú o resorpčných a tráviacich procesoch v rámci fyzikálneho, chemického a mikroskopického vyšetrenia stolice
•	popísať najčastejší vzhľad, zloženie žlčových kameňov
•	uviesť tri zložky žlče, ktorých narušenie vzájomného pomeru vedie ku vzniku cholelitov.

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 3. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie obsahu tráviacich ústrojov
Témy: Vyšetrenie žalúdočnej šťavy alkalimetricky. Test na skryté krvácanie, stolica na zvyšky.
Kľúčové pojmy: acidita, alkalimetrická titrácia, indikátor pH, okultné krvácanie, amylorea, kreatorea, steatorea
Výkonový štandard:
•	zostaviť pomôcky na alkalimetriu
•	pripraviť roztoky na titráciu
•	vyhodnotiť aciditu žalúdočnej šťavy
•	urobiť test na OK
•	pripraviť mikroskop
•	zhotoviť preparáty stolice na zvyšky
•	vyhodnotiť preparáty zo stolice

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko–biochemické vyšetrenie porúch metabolizmu bielkovín
Témy: Zloženie, klasifikácia, metabolizmus bielkovín, aminokyselín a nukleotidov. Metódy stanovenia celkových bielkovín – Kjeldahlizácia, Biuretova metóda, turbidimetria, elektroforéza. Imunochemické analýzy stanovenia bielkovín. 
Kľúčové pojmy: esenciálne, neesenciálne aminokyseliny, funkcie bielkovín, metabolizmus bielkovín, aminoacidémia, aminoacidúria, proteinémia, metódy stanovenia celkových bielkovín.
Výkonový štandard
•	vymenovať esenciálne aminokyseliny
•	vymenovať funkcie bielkovín v ľudskom organizme
•	stručne popísať cesty, ktorými organizmus získava aminokyseliny, vylučuje ich, syntéza bielkovín z aminokyselín, topografiu týchto dejov na úrovni bunky
•	demonštrovať elektroforézu bielkovín
•	popísať základné princípy a rozdelenie imunochemických metód
•	popísať a vysvetliť princípy značených  imunochemických metód a ich využitie v praxi
•	uviesť príklady a popísať klinický význam stanovenia plazmatických bielkovín imunoturbidimetricky a imunodifúziou
•	popísať  imunoturbidimetrické vyšetrenie celkových bielkovín
•	popísať a vysvetliť základné pojmy biochemickej genetiky
•	vysvetliť na príklade význam a spôsob vyhľadávania vrodených porúch metabolizmu bielkovín.

Obsahový štandard
Tematický celok: Laboratórna diagnostika dedičných porúch metabolizmu. Základy biochemickej genetiky. Vyšetrenia vrodených porúch metabolizmu.
Témy: Základné pojmy v biochemickej genetike. Klinické využitie chromatografie aminokyselín pri biochemickej diagnostike vrodených metabolických porúch.
Kľúčové pojmy: gén, chromozóm, typy dedičnosti, homozygot, heterozygot, enzýmové a neenzýmové poruchy, chromozómové abnormality, fenylketonúria, kongenitálna adrenálna hyperplázia, hypotyreóza.
Výkonový štandard:
•	vymedziť a vysvetliť základné pojmy biochemickej genetiky
•	vymenovať príklady na typy vrodených chorôb
•	vymenovať príklady na enzýmové poruchy metabolizmu aminokyselín, sacharidov, lipidov, hormónov
•	vysvetliť na príklade význam a spôsob vyhľadávania vrodených porúch metabolizmu bielkovín
•	načrtnúť postup pri chromatografii aminokyselín.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kvantitatívna analýza bielkovín v biologickom materiáli
Témy: Stanovenie celkových bielkovín v sére, kalibrácia metódy. Stanovenie celkových bielkovín v moči. Stanovenie albumínu v sére.
Kľúčové pojmy: proteinémia, proteinúria, odpad bielkovín, kalibračný faktor, kalibračný graf, biuretova reakcia,
Výkonový štandard: 
•	používať spektrofotometer
•	stanoviť proteinémiu
•	vypočítať odpad bielkovín
•	vypočítať % chyby
•	zhotoviť kalibračnú čiaru
•	vypočítať kalibračný faktor
•	stanoviť albumín v krvnom sére

Obsahový štandard:
Tematický celok: Elektroforéza bielkovín
Témy: Elektroforéza na agare. Elektroforéza na agaróze. Elektroforéza na polyakrylamidovom géli alebo acetylovanej celulóze.
Kľúčové pojmy: elektroforéza, anóda, katóda, elektroforetická vaňa, agar, agaróza, acetylovaná  celulóza, frakcie bielkovín, paraproteín (monoklonálny imunoglobulín)
Výkonový štandard:
•	používať elfo-vaňu
•	pripraviť roztoky pre elfo
•	urobiť elfo na celogéli a agare
•	vyhodnotiť elektroforeogram

Obsahový štandard:
Tematický celok: Imunochemická analýza bielkovín
Témy: Príprava gélu a platní. Imunoelektroforéza. Radiálna imunodifúzia.
Kľúčové pojmy: antigén, protilátka, monovalentné a polyvalentné antisérum, precipitácia, aglutinácia, precipitačná línia , precipitačný prstenec
Výkonový štandard:
•	pripraviť agarový a agarózový gél
•	naliať platne pre imunoelfo a radiálnu imunodifúziu
•	naniesť materiál na platne,
•	zhotoviť preparát a vyhodnotiť ho

Obsahový štandard:
Tematický celok: Nové imunochemické metódy využívané v praxi
Témy: Princíp RIA, EIA, FPIA, LIA, CLIA, ECLIA. Turbidimetrické stanovenie imunoglobulínov.
Kľúčové pojmy: ELISA, EMIT, haptén, tvorba zákalu, imunoturbidimetria.
Výkonový štandard:
•	stanoviť koncentráciu látky turbidimetricky metódou kalibračnej čiary

Obsahový štandard
Tematický celok: Látky nebielkovinového dusíka - vyšetrenia pri poruchách ich metabolizmu
Témy: Metabolizmus, klinický význam a metódy stanovenia močoviny. Metabolizmus, klinický význam a stanovenie  kyseliny močovej. Metabolizmus, klinický význam a spôsoby určenia kreatinínu. Metabolizmus a klinický význam stanovenia aminokyselín. Aminodusík.
Kľúčové pojmy: azotémia, ureogénny cyklus, urémia, hyperamoniémia, hypo- a hyperurikémia, klírens kreatinínu, aminokyseliny, aminodusík, enzýmové a neenzýmové metódy stanovenia.
Výkonový štandard:
•	vysvetliť vznik, exogénny a endogénny metabolizmus močoviny
•	vysvetliť dva významy pojmu urémia, príčiny renálnej a extrarenálnej urémie, spôsob sledovania dusíkovej bilancie v organizme a príčiny hyperamoniémie
•	popísať zdroj kreatinínu, spôsob metabolizmu
•	vysvetliť pojmy exogénny a endogénny klírens
•	definovať princíp funkčného vyšetrenia obličiek – glomerulárnej filtrácie - GF a tubulárnej resorpcie -TR
•	popísať klinické prejvy a diagnostiku dny
•	popísať zrieďovací a koncentračný pokus
•	vyhodnotiť výsledky vyšetrení močoviny, kyseliny močovej, kreatinínu, GF a TR vo vzťahu ku referenčným hodnotám.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie močoviny
Témy: Stanovenie močoviny enzymaticky. Stanovenie močoviny optickým testom.
Kľúčové pojmy: urémia, Bertheletova metóda, optický test.
Výkonový štandard: 
•	vyhodnotiť ureu v sére
•	stanoviť ureu v moči a vypočítať odpad

Obsahový štandard:
Tematický celok : Stanovenie kreatinínu
Témy: Stanovenie kreatinínu v sére a v moči metódou end point. Stanovenie kreatinínu v sére a v moči kineticky. Klírens kreatinínu.
Kľúčové pojmy: kreatinínémia, klírens kreatinínu, korekcia na povrch tela 
Výkonový štandard:
•	 stanoviť kreatinín v sére a v moči 
•	vypočítať klírens
•	 urobiť korekciu na povrch tela pacienta

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie kyseliny močovej
Témy: Stanovenie kyseliny močovej enzymaticky.
Kľúčové pojmy: urikémia, hyperurikémia, urikozúria.
Výkonový štandard: 
•	stanoviť hladinu kyseliny močovej v sére
•	zhodnotiť výsledok

Obsahový štandard:
Tematický celok: Aminokyseliny
Témy: Chromatografia aminokyselín. Fenylketonúria.
Kľúčové pojmy: chomatografia na tenkej vrstve, stabilná a mobilná fáza, vyvíjacia zmes, detekčné činidlo,
Výkonový štandard: 
•	pripraviť chromatogram
•	vyhodnotiť vzorky pomocou Rf
•	vysvetliť význam stanovenia fenylketonúrie

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie porúch metabolizmu lipoproteínov.
Témy: Definícia, rozdelenie, metabolizmus, poruchy lipoproteínov a ich klinický význam. Laboratórna diagnostika porúch metabolizmu lipoproteínov. Stanovenie cholesterolu celkového, HDL, LDL – fotometricky, elfo, triacylglyceroly, apolipoproteíny.
Kľúčové pojmy: cholesterol, triacylglyceroly, fosfolipidy, chylomikróny, apoproteíny, ultracentrifugačná separácia, príjem potravou, resorpcia, transport, syntéza, esterifikácia ,lipoproteinová lipáza, LCAT, delipidácia, špecifické receptory LDL, dyslipoproteinémie vrodené a získané, zásady odberu pre stanovenie tukov v krvi.
Výkonový štandard:
•	popísať metabolizmus lipidov a lipoproteínov
•	zhodnotiť rizikové faktory aterosklerózy
•	vysvetliť princíp stanovenia LDL a HDL cholesterolov
•	popísať elektroforetickú frakcionáciu lipoproteínov
•	uviesť príklady dyslipoproteinémií a ich klinické príznaky.

Obsahový štandard:.
Tematický celok: Stanovenie lipoidných látok
Témy: Stanovenie cholesterolu nešpecificky LB reakciou – princíp. Stanovenie HDL cholesterolu. Stanovenie LDL cholesterolu. Stanovenie celkového cholesterolu. Stanovenie TAG.
Kľúčové pojmy: cholesterolémia, HDL, LDL cholesterol, hypertriacylglycerolémia, 
Výkonový štandard:
•	vysvetliť princíp LB reakcie
•	stanoviť HDL cholesterol
•	stanoviťLDL cholesterol
•	stanoviťcelkový cholesterol
•	stanoviť TAG
•	vyhodnotiť stanovenia a vypočítať %chyby.

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko – biochemické vyšetrovanie porúch metabolizmu sacharidov
Témy: Metabolizmus sacharidov, diabetes mellitus, diagnostika. Vyšetrenie orálneho glukózotolerančného testu. Metódy využívané pre monitorovanie liečby diabetika: glykemický profil, glykované bielkoviny, mikroalbuminúria, stanovenie glukózy, HbA1c.
Kľúčové pojmy: glukóza ako zdroj energie, glykogén, glukoneogenéza, aeróbna a anaeróbna glykolýza, glykogenéza, glykogenolýza, ketonémie, ketonúria, hodnoty glykémie u detí a dospelých za fyziologických a patologických okolností, glykozúria, indikácie oGTT, diabetes mellitus, hypo a hyperglykemická kóma, hyperosmolárna kóma, glykogenózy.
Výkonový štandard:
•	vymenovať hlavné metabolické zmeny pri diabetes mellitus.
•	vysvetliť príčiny a spôsob vzniku hyperketonémie a ketonúrie.
•	charakterizovať pojmy hyperglykémie a hypoglykémie.
•	vysvetliť princíp stanovenia glukózy.
•	popísať klinicko-biochemické vyšetrenia pri diagnostike diabetes mellitus a pri sledovaní priebehu vyšetrenia.
•	vymenovať biochemické zmeny pri diabetickej kóme.
•	popísať postup a význam stanovenia glykovaného hemoglobínu a mikroalbuminúrie.
•	vymenovať indikácie pre vykonanie oGTT a prípady, kedy nie je vhodné vyšetrovať ho.
•	popísať postup a význam stanovenia glykemického profilu a oGTT u detí, dospelých a pacientov s poruchou vstrebávania glukózy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie sacharidov
Témy: Stanovenie glukózy v sére a v moči. Glukózový tolerančný test.
Kľúčové pojmy: glykémia, glykémia nalačno, glykémia po záťaži, orálny glukózový tolerančný test, glykozúria,
Výkonový štandard:
•	pripraviť si sterilné pomôcky pre odber materiálu 
•	spracovať vzorky o-GTT
•	pracovať s glukomerom
•	vyhodnotiť namerané hodnoty

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie porúch metabolizmu hemoglobínu a jeho derivátov
Témy: Metabolizmus tetrapyrolov (syntéza a odbúravanie hému). Klinický význam hemoglobínu, stanovenie porfyrínov, hemoglobínu, methemoglobínu a karbonylhemoglobínu. Metabolizmus a klinický význam bilirubínu, hyperbilirubinémia, ikterus, stanovenie bilirubínu.
Kľúčové pojmy: hém, porfyríny, uroporfyríny, koproporfyríny, porfobilinogén, protoporfyrín, delta-aminolevulová kyselina, väzba Hb ku kyslíku, stanovenie karbonylhemoglobínu, methemoglobínu, absorpčné maximá, globínové anomálie, bilirubín, hyperbilirubinémia konjugovaná, nekonjugovaná, hepatálny, posthepatálny ikterus, obštrukčný a geneticky podmienený ikterus, metódy stanovenia bilirubínu Jendrassika a Grófa a enzýmová.
Výkonový štandard:
•	porovnať laboratórnu diagnostiku rôznych typov žltačiek
•	vysvetliť princíp vyšetrenia žlčových farbív v krvi a v moči
•	definovať porfýrie a ich vzťah k metabolizmu hemoglobínu
•	vymenovať pofyríny a uviesť aké metódy sa na ich stanovenie používajú
•	uviesť akými toxickými mechanizmami vznikajú methemoglobín a kabonylhemoglobín a ako sa analyzujú.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie žlčových farbív 
Témy: Príprava štandardov a kalibrácia metódy. Stanovenie celkového a konjugovaného bilirubínu.
Kľúčové pojmy: hyperbilirubinémia, konjugovaný a nekonjugovaný bilirubín, celkový bilirubín, molárny absorbčný koeficient
Výkonový štandard:
•	urobiť kalibračný graf
•	vypočítať kalibračný.faktor
•	stanoviť konjugovaný a celkový bilirubín
•	zhodnotiť výsledok

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko – biochemické vyšetrenie vitamínov
Témy: Vitamíny rozpustné v tukoch. Vitamíny rozpustné vo vode. Stanovenie hladín vitamínov.
Kľúčové pojmy: hypovitaminóza, avitaminóza, metódy stanovenia vitamínov.

Výkonový štandard:
•	vymedziť pojem vitamínov  uviesť klasifikáciu vitamínov, uviesť ich biochemické funkcie
•	vymenovať vitamíny rozpustné vo vode
•	vymenovať vitamíny rozpustné v tukoch
•	vymenovať techniky, ktorými sa vitamíny stanovujú
•	uviesť klinický význam sledovania referenčných medzí a doporučených dávok vitamínov.

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie enzýmov
Témy: Enzýmy, základné pojmy, štruktúra, enzýmová reakcia, ovplyvňujúce faktory, klasifikácia, izoenzýmy, koenzýmy. Vyšetrenie LD, GMD, HBD, AST, ALT, CK, GMT, ACP, ALP, LPS, AMS, CHS, ALD. Klinický význam stanovenia enzýmových aktivít.
Kľúčové pojmy: aktivita enzýmu, stavba enzýmu, názvoslovie enzýmov, aktívne centrum, apoenzým, enzýmová afinita, koenzým, prostetická skupina enzýmu, komplex enzým – produkt, Michaelisova konštanta , aktivátory enzýmov, izoenzýmy, katal, end poin stanovenie, kinetické stanovenie, polčas rozpadu. Klinický význam, stanovenie, fyziologické hodnoty enzýmovej aktivity.
Výkonový štandard:
•	vymedziť pojem enzýmu,proenzýmu,  apoenzýmu, koenzýmu, izoenzýmu
•	popísať stavba enzýmu,  stupne enzýmovej reakcie
•	vysvetliť vplyv teploty, pH a koncentrácie substrátu na rýchlosť enzýmovej reakcie, vyjadrenú stupňom reakcie
•	vymedziť pojem Michaelisovej konštanty
•	vysvetliť pojmy aktivácia a inhibícia enzýmu
•	uviesť príklady na rozdelenie enzýmov do tried podľa charakteru reakcie
•	popísať topografiu  najvyššej aktivity enzýmov , uviesť metabolické procesy, pri ktorých majú kľúčovú úlohu – fyziologický význam
•	vysvetliť klinický význam konkrétnych  enzýmov prípadne izoenzýmov
•	uviesť fyziologické aktivity konkrétnych enzýmov
•	
popísať stanovenie, prípadne možnosti viacerých metód stanovenia alkalickej fosfatázy, laktátdehydrogenázy, glutamátdehydrogenázy, kreatinkinázy aspartátaminotransferázy, alanínaminotransferázy, gama-glutamyltranspeptidázy, amylázy, lipázy, chymotripsínu, cholínesterázy, prípadne ich izoenzýmov
•	vysvetliť rozdiel medzi metódou stanovenia v koncovom bode a kinetického merania, vysvetliť princíp optického testu.

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 4. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie enzymatických aktivít
Témy: Stanovenie alkalickej a kyslej fosfatázy. Stanovenie laktátdehydrogenázy. Stanovenie kreatínkinázy. Stanovenie alanínaminotransferázy a aspartát-aminotransferázy. Stanovenie a-amylázy. Stanovenie cholínesrerázy. Stanovenie g-glutamyltransferázy.
Kľúčové pojmy: aktivita enzýmu, stanovenie end point, stanovenie metódou konštantného času, kinetické stanovenie, optický test, riedenie pri vysokých aktivitách, kalibračný faktor, kalibračný graf
Výkonový štandard:
•	pripraviť reagencie potrebné pre jednotlivé analýzy
•	poznať princípy pre stanovenie kineticky i metódy end point
•	používať Spekol
•	vypočítať % chyby
•	zhotoviť kalibračný graf
•	vypočítať kalibračný faktor
•	urobiť korekciu na teplotu
•	vedieť zmerať absorbanciu 
•	vyhodnotiť absorbanciu pomocou kalibračného faktora

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie hormónov
Témy: Vymedzenie pojmu, definícia, chemické zloženie, regulácia ich činnosti, mechanizmus účinku. Hormóny hypotalamu, hypofýzy, štítnej žľazy, prištítnych teliesok, nadobličky, pankreasu, pohlavné hormóny, hormóny placenty, endokrinológia gravidity. Klinický význam stanovenia hormónov a diagnostika porúch ich sekrécie. Stanovenie hormónov , princípy laboratórnej diagnostiky endokrinných ochorení.
Kľúčové pojmy: princíp spätnej väzby, riadiaca a periférna endokrinná žľaza, hyper- a hypofunkcia žľazy, statíny, liberíny, chronobiologické vplyvy, účinná koncentrácia hormónu, nepriame vyšetrenie endokrinnej žľazy, záťažové testy, tyroxín, trijódtyronín, kalcitonín, parathormón, inzulín, glukagón, kortikoidy, katecholamíny, aldosterón, kortizol, androgény, estrogény, adrenalín, noradrenalín, testosterón, progesterón, choriongonadotropín, somatotropný hormón, prolaktín, oxytocín, klinický význam, metódy stanovenia, fyziologické hodnoty.

Výkonový štandard:
•	definovať endokrinný systém, vymenovať hormóny hypotalamu a hypofýzy
•	vymenovať ženské pohlavné hormóny a popísať ich účinky
•	popísať hormonálnu diagnostiku gravidity a sledovanie jej priebehu
•	vymenovať hormóny štítnej žľazy a popísať reguláciu tvorby hormónov
•	charakterizovať poruchy funkcie štítnej žľazy
•	vymenovať hormóny kôry nadobličiek a popísať ich fyziologické účinky
•	vymenovať hormóny regulujúce metabolizmus cukrov a popísať metabolizmus glukózy
•	vysvetliť princíp stanovenia hormónov.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie steroidných hormónov
Témy: Stanovenie 17-ketosteroidov. Stanovenie hCG .
Kľúčové pojmy: metabolity hormónov, hydrolýza, extrakcia, Zimmermannova reakcia, hCG
Výkonový štandard:
•	stanoviť hladinu 17-ketosteroidov Zimmermannovou reakciou
•	vyšetriť graviditu hCG testom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie porúch vnútorného prostredia
Témy: Poruchy acidobázickej rovnováhy. Osmóza. Poruchy meatabolizmu vody. Poruchy metabolizmu minerálov.
Kľúčové pojmy: izoiónia, izohydria, izotónia, pH krvi, tlmivé systémy, Hendersonova, Hasselbachova rovnica, parciálny tlak kyslíka, hypoxia, hypoxémia, extracelulárna a intracelulárna tekutina, sodík, draslík, chloridy, vápnik, fosfor, horčík, železo.
Výkonový štandard:
•	charakterizovať vnútorné prostredie ľuského organizmu, popísať udržiavanie jeho homeostázy.
•	vymenovať katióny a anióny telesných tekutín, ich klinický význam a stanovenie.
•	vysvetliť pojem acidobázická rovnováha , vymenovať a definovať jej merané a počítané parametre.
•	popísať hlavné typy porúch ABR. 
•	uviesť fyziologické hodnoty saturácie hemoglobínu kyslíkom v krvi a príklady klinických stavov pri ktorých vzniká hypoxia.
•	vysvetliť jav osmózy, uviesť spôsoby merania osmorality a jej fyziologické hodnoty v plazme.
•	vymedziť pojmy dehydratácia a hyperhadratácia, ich klinické prejavy a uviesť laboratórne nálezy pri poruchách bilancie vody.
•	popísať reguláciu sodíka v ľudskom organizme, fyziologické hodnoty v sére a v moči a príklady stavov, kedy dochádza ku ich zmenám.
•	vymenovať spôsoby stanovenia sodíka a draslíka.
•	popísať príjem, vylučovanie a reguláciu draslíka, hypokaliémiu a hyperkaliémiu.
•	popísať funkciu chloridov a klinický význam ich stanovenia v krvi a moči.
•	vysvetliť pojem aniónový zvyšok.
•	popísať metabolizmus vápnika a fosforu a princíp ich stanovenia.
•	vymenovať biochemické markery osteoporózy.
•	vysvetliť funkciu, klinický význam a metódy stanovenia ,uviesť  fyziologické hodnoty horčíka.
•	vysvetliť funkciu, klinický význam a metódy stanovenia ,uviesť  fyziologické hodnoty železa a väzbovej kapacity.
•	popísať  odber a stanovenie acidobázickej rovnováhy.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Stanovenie koncentrácie anorganických látok
Témy: Stanovenie chloridov. Stanovenie vápnika. Stanovenie horčíka. Stanovenie fosforu. Stanovenie železa a jeho väzbovej kapacity. Stanovenie sodíka a draslíka. 
Kľúčové pojmy: nátriemia, káliemia, kalciémia, kalciúria magneziémia, magneziúria, siderémia, chloridémia, fosfatémia, fosfatúria, fyziologické hodnoty, odpad, excitovaný stav, spektrálna čiara, iónovoselektívna elektróda
Výkonový štandard:
•	stanoviť jednotlivé minerály danou metódou v sére a zhodnotiť výsledok
•	stanoviť jednotlivé minerály danou metódou v moči a vypočítať odpad
•	pracovať s plameňovým fotometrom
•	vysvetliť princíp merania iónovoselektívnymi elektródami

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie acidobázickej rovnováhy
Témy: Práca s analyzátorom na oddelení klinickej biochémie v nemocnici
Kľúčové pojmy: kapilárna krv, anaeróbny odber, dodržanie sterility, tlmivé systémy, pH, pCO2, hydrogénuhličitany,{aktuálne a štandardné}, BB, BE, acidóza, alkalóza.
Výkonový štandard:
•	odobrať krv na vyšetrenieABR
•	zhodnotiť výsledky

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie srdcovocievnych ochorení
Témy: Laboratórna diagnostika srdcovocievnych vyšetrení. Prevencia srdcovocievnych ochorení.
Kľúčové pojmy: infarkt myokardu, zlyhanie srdca, arterioskleróza, hypertenzia.
Výkonový štandard:
•	Popísať tradičné enzýmové a novšie kardiošpecifické markery, zhodnotiť ich význam pri diagnostike infarktu myokardu
•	vymenovať základné, doplňujúce a špeciálne vyšetrenia súboru biochemických vyšetrení v kardiológiii
•	urobiť vyšetrenie kreatinínkinázy a jej izoenzýmu CK MB.

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie pečene a pankreasu
Témy: Laboratŕna diagnostika a klinika ochorení pečene. Laboratórna diagnostika a klinika ochorení pankreasu.
Kľúčové pojmy: hepatopatia, hepatitída, steatóza pečene, cirhóza, karcinóm pečene, obštrukcia vývodných žlčových ciest,  pankreatitída, malabsorpčný syndróm. 
Výkonový štandard:
•	Vymenovať základné, doplňujúce a špeciálne vyšetrenia súboru biochemických  vyšetrení v hepatológii
•	vysvetliť dôležitosť enzýmovej diagnostiky pri ochorení pečene
•	charakterizovať ALT, AST, ALP, GMT, CHE
•	vymenovať základné, doplňujúce a špeciálne vyšetrenia súboru pre vyšetrenie exkretorickej funkcie pankreasu
•	charakterizovať AMS, chymotripsín, lipázu

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko–biochemické vyšetrenie nádorových ochorení
Témy: Nádorové ochorenia, klinický obraz nádorových ochorení, transudát, exudát, odber a analytické metódy. Tumormarkery a ich stanovenie.
Kľúčové pojmy: karcinogény, onkomarker, špecifickosť a citlivosť, monitorovanie priebehu ochorenia, tumormarkery definované hybridom, onkofetálne a onkoplacentárne antigény, diferenciačné a proliferačné antigény, prostatický špecifický antigén, hormóny. 
Výkonový štandard:
•	definovať nádorové markery, klasifikovať ich, vysvetliť ich význam a využitie v diagnostike a monitorovaní liečby nádorových ochorení.
•	vysvetliť rozdiel medzi benígnym a malígnym nádorom z biologického hľadiska.
•	uviesť metódy stanovenia onkomarkerov.
•	uviesť všeobecné požiadavky kladené na onkomarker.

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie intoxikácií
Témy: Vymedzenie základných pojmov. Intoxikácia etanolom, metanolom, etylénglykolom, oxidom uhoľnatým, farmakami. Stanovenie hladiny liečiv. Laboratórne vyšetrenie drogovo závislej osoby.
Kľúčové pojmy: jed, liek, droga, intoxikácia, postup pri toxikologickom vyšetrení, protokol,  známa a neznáma príčina intoxikácie, orientačné kvapkové testy, chromatografia na tenkých vrstvách, kvantitatívne stanovenia, chromatografia kvapalinová a plynová, terapeutické monitorovanie liečiv.

Výkonový štandard:
•	vymedziť základné pojmy toxikológia, jed, uviesť klasifikáciu intoxikácie podľa vzniku, vniknutia jedu, priebehu
•	popísať základné vyšetrovacie postupy v toxikológii a uviesť postup pri identifikácii neznámej noxy
•	popísať najčastejšie príčiny, mechanizmus vzniku, klinické prejavy a metódy dôkazu karbonylhemoglobínu v krvi aj vo vzduchu
•	popísať príčiny intoxikácie, metabolizmus, klinické prejavy a metódy stanovenia etanolu a metanolu
•	popísať príčiny , metabolizmus, klinické prejavy otravy organofosfátmi.
•	vymenovať najčastejšie skupiny liečiv, ktorými dochádza ku intoxikácii – ich orientačný dôkaz a metódy kvantitatívnej analýzy.
•	uviesť príklady drog a spôsob ich analýzy pri podozrení na požitie, či monitorovaní.
•	vysvetliť význam TDM – terapeutického monitorovania liečiv.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Toxikologická anylýza
Témy: Kvalitatívne stanovenie COHb. Dôkaz salicylátov v biologickom materiáli. Dôkaz etanolu v biologickom materiáli. Dôkaz barbiturátov v biologickom materiáli. Dôkaz liečiv –orientačné testy. Chromatografia liečív na tenkej vrstve.
Kľúčové pojmy: jed, droga,  intoxikácia, cielený dôkaz látky, orientačný test, systematické vyšetrenie, salicyláty, karbonylhemoglobín, chromatografia liečív, spektrálna analýza
Výkonový štandard:
•	urobiť orientačný test liečív ,etanolu a vybraných  návykových látok
•	urobiť orientačný test na dôkaz salicylátov
•	urobiť orientačný test na dôkaz etanolu  v biologickom materiáli
•	kvalitatívne stanoviť COHb,
•	urobiť chromatografiu na tenkej vrstve ( Silufole )
•	vysvetliť postup stanovenia COHb spektrofotometricky

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie CNS
Témy: CNS, likvor – fyziológia, biochémia, patobiochémia. Vyšetrenie likvoru fyzikálne, chemicky.
Kľúčové pojmy: lumbálna punkcia, xantochrómia likvoru, bunkové elementy, proteinorachia, glykorachia, laktorachia, špecifické proteíny likvoru, hematoencefalická bariéra.
Výkonový štandard:
•	popísať spôsob odberu, zloženie a funkciu mozgomiechového moku a klinickobiochemické možnosti jeho vyšetrenia
•	popísať zvláštnosti predanalytickej fázy vyšetrenia likvoru po odbere
•	vykonať vyšetrenie glukózy v likvore
•	vykonať vyšetrenie chloridov v likvore
•	
vysvetliť diagnostický význam stanovenia špecifických proteínov v likvore a ich hodnotenie
•	uviesť fyziologické hodnoty proteínov, glukózy, špecifických proteínov a minerálov v likvore.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Laboratórne vyšetrenie mozgomiechového moku
Témy: Fyzikálne vyšetrenie likvoru. Stanovenie prítomnosti Hb a žlčových farbív v likvore. Kvalitatívny dôkaz bielkovín v likvore – Pándyho skúška. Kvantitatívne stanovenie glukózy, chloridov a bielkovín v likvore.
Kľúčové pojmy: xantochrómny likvor, arteficiálne krvácanie, proteinorachia, chloridorachia, glykorachia
Výkonový štandard:
•	posúdiťvzhľad likvoru
•	odlíšiť arteficiálne krvácanie
•	urobiť Pándyho skúšku
•	stanoviť celkové bielkoviny turbidimetricky
•	stanoviť glukózu a chloridy danou metódou

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrenie plodovej vody
Témy: Tvorba, zloženie, odber a analytické metódy vyšetrenia plodovej vody.
Kľúčové pojmy: prenatálna diagnostika, amniocentéza, polyhydramnion, oligohydramnion, alfa-1-fetoproteín, surfaktant, bilirubinoidy.
Výkonový štandard:
•	popísať dynamiku zmien plodovej vody počas gravidity
•	vymedziť pojem prenatálna diagnostika  a amniocentéza
•	popísať možnosti vyšetrenia plodovej vody
•	vysvetliť aké sú podmienky správnej interpretácie nálezov v plodovej vode
•	význam vyšetrenia AFP v plodovej vode počas gravidity.

Obsahový štandard
Tematický celok: Klinicko-biochemické vyšetrovanie netradičných biologických materiálov
Témy: Vyšetrovanie transudátov. Vyšetrovanie exudátov. 
Kľúčové pojmy: transudát, exudát, výpotok, punktát.
Výkonový štandard:
•	vymedziť pojmy a vysvetliť rozdiel medzi exudátom a transudátom podľa pôvodu vzniku
•	uviesť možnosti vyšetrenia transudátov a exudátov
•	vymenovať základné chemické vyšetrenia transudátu a exudátu a diferenciálne diagnostické kritériá medzi nimi.

Obsahový štandard
Tematický celok: Kvalita práce v biochemickom laboratóriu
Témy: Klinické hodnotenie laboratórnej metódy. Uplatnenie výpočtovej techniky v laboratóriu. Laboratórny informačný systém. Expertné systémy v laboratórnej medicíne.
Kľúčové pojmy: presnosť, správnosť, citlivosť, špecifickosť, bias, validácia, smerodajná odchylka, variačný koeficient, druhy chýb, algoritmy, laboratórny informačný systém, interná a externá kontrola kvality, totálny manažment.
Výkonový štandard:
•	charakterizovať zdroje chýb pri laboratórnom vyšetrení
•	vysvetliť význam a popísať prácu s laboratórnym informačným systémom
•	vymedziť pojmy presnosť, správnosť, aritmetický priemer, smerodajná odchylka, variačný koeficient, interná a externá kontrola kvality.

Obsahový štandard:
Tematický celok: Štatistické hodnotenie spoľahlivosti analýz
Témy: Štatistické hodnotenie spoľahlivosti
Kľúčové pojmy: % chyby smerodajná odchýlka, variačný koefcient, rozptyl
Výkonový štandard:
•	vypočítať % chyby
•	vypočítať smerodajnú odchýlku
•	vypočítať variačný koefcient,
•	vypočítať rozptyl

Obsahový štandard
Tematický celok: Laboratórium klinickej biochémie a jeho miesto v laboratórnej medicíne
Témy: Spolupráca laboratórnych odborov a ich postavenie v diagnostickom procese.
Kľúčové pojmy: interdisciplinárny charakter klinickej biochémie, konzultačná a konziliárna činnosť, špeciálna metabolická starostlivosť.
Výkonový štandard:
•	Vymenovať medicínske odbory sktorými klinická biochémia spolupracuje
•	uviesť príklady ochorení, ktoré v spolupráci s klinickou biochémiou jednotlivé odbory riešia
•	uviesť príklady súborov základných, doplńujúcich a špeciálnych vyšetrení laboratórnej diagnostiky v jednotlivých odboroch.

UČEBNÉ OSNOVY PREDMETU
	HEMATOLÓGIA A TRANSFUZIOLÓGIA 

Študijný odbor:	5308 6  zdravotnícky laborant	
Forma, spôsob a organizácia štúdia:	denné štúdium pre absolventov ZŠ	

CHARAKTERISTIKA UČEBNÉHO PREDMETU

Učebný predmet hematológia a transfuziológia v rámci štátneho vzdelávacieho programu (ISCED 3), ako súčasť odbornej zložky vzdelávania v študijnom odbore zdravotnícky laborant, poskytuje študentom vhodne vybranými poznatkami z hematológie a transfuziológie didaktický systém poznatkov o krvi za fyziologických a patologických okolností. Realizovaním moderných foriem, prostriedkov a vyučovacích metód vyučovania sa vytvárajú podmienky pre formovanie a rozvíjanie logického a tvorivého myslenia a konania študentov. Tvorivé myslenie umožňuje študentom správne aplikovať poznatky pri riešení problémových úloh teoretického aj praktického charakteru. Predmet poskytuje základy nevyhnutné pre ďalšie odborné predmety a pre ďalšie vzdelávanie.
Obsah predmetu je rozvrhnutý do 3. a 4. ročníka.
V 3. ročníku sa žiak vzdeláva v oblasti klinickej a laboratórnej hematológie. Náplň tvoria cytologické metódy a morfologické metódy zaoberajúce sa odchýlkami v tvare, počte a funkcii buniek a tiež fyziológiu a patológiu hemostázy a jej laboratórnou diagnostikou.
Vo 4. ročníku je obsahom učivo o imunohematológii, imunogenetike, transfuziológii.

CIELE UČEBNÉHO PREDMETU

Cieľom vyučovania hematológie a transfuziológie je v maximálne možnej miere prispieť k splneniu cieľov odborného vzdelávania a osvojeniu si kľúčových kompetencií prostredníctvom obsahu učiva z hematológie a transfuziológie. Študenti sa majú naučiť pracovať so základnou odbornou terminológiou, osvojiť si schopnosť vyhľadávať odborné informácie v literatúre a informačných médiách, vhodne prezentovať odborné poznatky, analyzovať vybrané problémy, aplikovať poznatky pri riešení konkrétnych úloh rôznej zložitosti. Mali by chápať a vysvetliť vybrané javy a procesy prebiehajúce v ľudskom organizme, vedieť používať základné myšlienkové operácie na získavanie nových poznatkov, logicky spájať poznatky nadobudnuté štúdiom aj iných vedných odborov a využiť ich pri riešení problémových úloh.

ROZPIS UČIVA
3. ročník – 5(3) hodiny týždenne, spolu 165 hodín, z toho 99 hodín laboratórnych cvičení
4. ročník – 6(3) hodiny týždenne, spolu 180 hodín, z toho 90 hodín laboratórnych cvičení
Spolu za štúdium 345 hodín, z toho 189 hodín cvičení.

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 3. ROČNÍK

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do hematológie
Témy: Koncepcia odboru. Zloženie krvi, krv ako celok a súčasť ľudského tela. Popis krviniek a ich morfologických charakteristík. Krvná plazma a jej zloženie. Vlastnosti ľudskej krvi.
Kľúčové pojmy: hematológia, erytrocyty, leukocyty, trombocyty, krvná plazma

Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem hematológia
•	objasniť význam hematológie pre profesiu zdravotnícky laborant
•	popísať zloženie krvi
•	vysvetliť úlohu krvných elementov a krvnej plazmy ako súčastí krvi

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vznik, vývoj a tvorba krviniek
Témy: Krvotvorba počas vnútromaternicového vývoja, krvotvorba po narodení. Zloženie kostnej drene a miesta krvotvorby počas života
Kľúčové pojmy: krvotvorba, kostná dreň
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem krvotvorba
•	popísať krvotvorbu počas vnútromaternicového vývoja
•	popísať krvotvorbu po narodení
•	popísať zloženie kostnej drene

Obsahový štandard:
Tematický celok: Riadenie a podmienky krvotvorby
Témy: Hormonálne a nervové riadenie krvotvorby. Látky potrebné na krvotvorbu
Kľúčové pojmy: hemopoéza
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem hemopoéza
•	charakterizovať hormonálne a nervové riadenie krvotvorby
•	vymenovať látky potrebné na krvotvorbu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Morfológia erytrocytov
Témy: Súčasné názory na kmeňovú a materskú bunku. Normoblastový a megaloblastový vývojový rad. Základné parametre červenej krvinky.
Kľúčové pojmy: kmeňová bunka, materská bunka, erytropoéza, vývojový rad, normoblast, megaloblast
Výkonový štandard:
•	vysvetliť základné pojmy
•	popísať normoblastový vývojový rad
•	popísať megaloblastový vývojový rad
•	ovládať základné parametre červenej krvinky ( rozmery, obsah hemoglobínu, počet, hematokrit, objem)
•	popísať morfológiu erytrocytov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Fyziológia červených krviniek
Témy: Zloženie a vlastnosti membrány erytrocytu, metabolizmus krvinky. Podmienky normálnej dĺžky života, zánik červenej krvinky, hemolýza.
Kľúčové pojmy: erytrocyt, hemolýza , retikulocyt
Výkonový štandard:
•	poznať základnú charakteristiku erytrocytov
•	vysvetliť pojem hemolýza
•	popísať hemolýzu

Obsahový štandard:
Tematický celok: Metabolizmus železa a hemoglobínu
Témy: Skladba hemoglobínu. Rozpad hemoglobínu. Príjem, vstrebávanie a vylučovanie železa z organizmu 
Kľúčové pojmy: hemoglobín
Výkonový štandard:
•	poznať biologické zloženie hemoglobínu
•	popísať rozpad hemoglobínu
•	vysvetliť dýchaciu funkciu hemoglobínu
•	vysvetliť príjem, vstrebávanie a vylučovanie železa

Obsahový štandard:
Tematický celok: Patologické zmeny červených krviniek
Témy: Zmeny tvaru, veľkosti, farebnosti erytrocytov
Kľúčové pojmy: normocyt, mikrocyt, makrocyt, megalocyt, gigantocyt, sférocyt, drepanocyt, polychromázia
Výkonový štandard:
•	popísať jednotlivé zmeny tvaru, veľkosti a farebnosti erytrocytov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Anémie
Témy: Charakteristika príčin vyvolávajúcich chorobné stavy. Rozdelenie anémií. Charakteristika anémií. Anémie z krvných strát, hemolytické anémie, anémie z poruchy krvotvorby
Kľúčové pojmy: anémia, akútne a chronické posthemoragické anémie, hemolytické anémie
Výkonový štandard:
•	poznať základné patologické zmeny krvných elementov
•	charakterizovať zmeny pri chorobných stavoch
•	poznať príčiny jednotlivých chorobných stavov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Polycytémie vera, polyglobúlia
Témy: Polycytémia vera. Polyglobúlia
Kľúčové pojmy: polycytémia vera, polyglobúlia
Výkonový štandard:
•	popísať klinicko – morfologické zmeny pri chorobných stavoch
•	poznať príčiny jednotlivých chorobných stavov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Fyziológia a morfológia bielych krviniek
Témy: Myeloický vývojový rad. Zastúpenie bielych krviniek v kostnej dreni a v krvi. Vývojový rad monocytov, lymfocytov a plazmatických buniek
Kľúčové pojmy: myeloický vývojový rad, monocyty, lymfocyty, plazmatické bunky
Výkonový štandard:
•	vysvetliť základné pojmy
•	popísať myeloický vývojový rad
•	popísať jednotlivé proliferačné a diferenciačné stupne
•	popísať vývojový rad monocytov a makrofágov
•	popísať vývojový rad lymfocytov
•	vysvetliť vzťah lymfocytov k imunite

Obsahový štandard:
Tematický celok: Patológia bielych krviniek
Témy: Zmeny počtu, zloženia a funkcie bielych krviniek. Leukémie. Maligné lymfómy – Hodgkinova choroba. Plazmocytóm. Myeloproliferatívne ochorenia.
Kľúčové pojmy: leukocytóza, leukopénia, leukemoidná reakcia, leukémie, lymfóm, plazmocytóm, myeloproliferatívne ochorenia
Výkonový štandard:
•	poznať všeobecnú charakteristiku príčin chorobných stavov
•	popísať príznaky, priebeh, formu leukémií
•	charakterizovať jednotlivé formy leukémií
•	poznať klinicko-morfologickú charakteristiku lymfómov
•	poznať možnosti ich cytologickej diagnostiky

Obsahový štandard:
Tematický celok: Transplantácia krvotvorných buniek 
Témy: Transplantácia kostnej drene, periférnych kmeňových buniek, pupočníkovej krvi
Kľúčové pojmy: transplantácia
Výkonový štandard:
•	popísať význam transplantácie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krvné dostičky 
Témy: Tvorba a vývoj, vývojový rad, morfológia doštičky. Fázy funkcie doštičky pri tvorbe primárnej hemostatickej zátky, počet doštičiek. Zmeny počtu a funkcie doštičiek. Diagnostika trombocytopénií. Antiagregačná liečba. Diagnostika  doštičkových porúch. Trombocytémie.
Kľúčové pojmy: trombocyty, trombocytopénia – vrodená, získaná, antiagregačná liečba, trombocytémie
Výkonový štandard:
•	popísať tvorbu a vývoj krvných doštičiek
•	poznať morfológiu krvnej doštičky
•	vysvetliť vzťah trombocytov k hemostáze a hemokoagulácii
•	popísať patológiu trombocytov
•	poznať diagnostiku trombocytopénií
•	popísať trombocytémie
•	poznať klinickú a laboratórnu charakteristiku doštičkových porúch

Obsahový štandard:
Tematický celok: Hemostáza
Témy: Hemostáza. Podstata zastavenia krvácania. Mechanizmus hemostázy. Zložky hemostázy. Poruchy hemostázy a hemokoagulácie. Vrodené a získané koagulopatie. Trombofilné stavy. Antikoagulačná liečba. Vnútrocievne zrážanie, trombóza, embólia. 
Kľúčové pojmy: hemostáza, hemokoagulácia, fibrinolzticjý systém, antitrombíny, koagulopatie, trombofilné stavy, antikoagulačná liečba, vnútrocievne zrážanie, trombóza, embólia
Výkonový štandard:
•	poznať základné pojmy
•	poznať fyziológiu hemostázy
•	popísať podstatu a úlohy zastavenia krvácania vo vzťahu ku krvi ako celku
•	popísať úlohu cievnej, trombocytovej a humorálnej zložky v hemostáze
•	rozdeliť poruchy hemostázy a hemokoagulácie
•	charakterizovať poruchy hemostázy a hemokoagulácie
•	popísať vrodené a získané koagulopatie
•	popísať trombofilné stavy
•	vysvetliť význam antikoagulačnej liečby

Obsahový štandard:
Tematický celok: Krvné parazity 
Témy: Najčastejšie formy ochorenia. Morfologický popis parazitov
Kľúčové pojmy: parazity

Výkonový štandard:
•	popísť najčastejšie formy ochorenia
•	poznať morfologický popis parazitov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy laboratórnej diagnostiky
Témy: Kvalita riadenia laboratória. Systém kvality. Fázy laboratórnej diagnostiky.
Kľúčové pojmy: predanalytická, analytická a postanalytická fáza vyšetrenia
Výkonový štandard:
•	poznať význam kvality práce v laboratóriu
•	poznať spôsoby kontroly kvality práce v laboratóriu
•	vymenovať fázy laboratórneho vyšetrenia
•	popísať fázy laboratórneho vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Prístrojové, materiálne vybavenie a prevádzka hematologického laboratória 
Témy: Ochrana a bezpečnosť pri práci, prvá pomoc. Popis vybavenia laboratória. 
Kľúčové pojmy: BOZP, prvá pomoc, vybavenie laboratória
Výkonový štandard:
•	poznať a dodržiavať BOZP v laboratóriu
•	ovládať prvú pomoc
•	popísať vybavenie laboratória

Obsahový štandard:
Tematický celok: Odber krvi na hematologické a hemokoagulačné vyšetrenia
Témy: Zásady odberu kapilárnej a venóznej krvi. Druhy vzoriek krvi pri hematologických vyšetreniach. Antikoagulačné látky 
Kľúčové pojmy: kapilárna a venózna krv, antikoagulačná látka
Výkonový štandard:
•	popísať zásady odberu krvi na hematologické vyšetrenia
•	previesť odber kapilárnej a venóznej krvi
•	vysvetliť význam antikoagulačných látok
•	vymenovať antikoagulačné látky používané v hematológii

Obsahový štandard:
Tematický celok: Príjem, uchovávanie a spracovávanie vzorky krvi 
Témy: Príjem, uchovávanie a spracovávanie vzorky krvi
Kľúčové pojmy: podmienky prijatia vzorky, registrácia, skladovanie, spracovanie

Výkonový štandard:
•	poznať podmienky prijatia vzorky na vyšetrenie
•	ovládať možnosti registrácie
•	poznať dôvody odmietnutia vzorky
•	poznať zásady skladovania vzorky podľa druhu krvného materiálu
•	ovládať spôsoby spracovania vzorky na vyšetrenie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Prístrojová a počítačová technika v laboratóriu 
Témy: Prístrojové vybavenie v hematológii a v koagulácii. Krvinkové analyzátory a koagulometre.
Kľúčové pojmy: analyzárory, koagulometre 
Výkonový štandard:
•	poznať technické vybavenie laboratória
•	poznať druhy prístrojov v laboratóriu
•	ovládať prácu s nimi 
•	poznať princípy na akých pracujú krvinkové analyzátory

Obsahový štandard:
Tematický celok: Určovanie sedimentácie 
Témy: Sedimentácia – význam, postup, hodnotenie.    
Kľúčové pojmy: sedimentácia, sedimentačná skúmavka, sedimentačný stojan
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia sedimentácie
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie hematokritovej hodnoty
Témy: Mikohematokritova metóda – význam, postup, hodnotenie
Kľúčové pojmy: hematokrit, mikrohematokrit
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia hematokritovej hodnoty
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp stanovenia hematokritu analyzátorom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Hemoglobín 
Témy: Fotometrické stanovenie koncentrácie hemoglobínu. 
Kľúčové pojmy: kyán – hemoglobínová metóda, Drabkinov roztok
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia hemoglobínu
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp stanovenia hemoglobínu analyzátorom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie krviniek 
Témy: Počítanie krviniek. 
Kľúčové pojmy: riediaci roztok, počítacia komôrka, 
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam riediacich roztokov
•	ovládať postup pri príprave vzorky
•	ovládať spôsob plnenia počítacej komôrky
•	ovládať prácu s mikroskopom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie erytrocytov 
Témy: Počítanie erytrocytov. 
Kľúčové pojmy: Bürkerova komôrka, Hayemov roztok
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp určenia počtu Ery pomocou  analyzátora

Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie leukocytov 
Témy: Počítanie leukocytov. 
Kľúčové pojmy: Bürkerova komôrka, Türkov roztok
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp určenia počtu Leu pomocou  analyzátora
Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie trombocytov 
Témy: Počítanie trombocytov. 
Kľúčové pojmy: Brecherova – Crokintova metóda, metóda podľa Piettovcov, prokaín
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp určenia počtu Tr pomocou  analyzátora

Obsahový štandard:
Tematický celok: Určenie základných hodnôt erytrocytov 
Témy: Stredný objem erytrocytu. Hemoglobín erytrocytu. Stredná farebná koncentrácia. Priemer erytrocytu. 
Kľúčové pojmy: stredný objem erytrocytu, hemoglobín erytrocytu, stredná farebná koncentrácia, priemer erytrocytu, Princeova – Jonesova krivka
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp určenia základných hodnôt Ery pomocou  analyzátora

Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie retikulocytov 
Témy: Počítanie retikulocytov. 
Kľúčové pojmy: brilantkrezylova modra
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Počítanie eozinofilov 
Témy: Počítanie eozinofilov. 
Kľúčové pojmy: Dungerov roztok, aceteozín, Fuchs – Rosenthalova komôrka

Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť princíp určenia počtu Eo pomocou  analyzátora

Obsahový štandard:
Tematický celok: Určenie odolnosti erytrocytov 
Témy: Určenie osmotickej rezistencie. 
Kľúčové pojmy: hypotonický roztok, rezistencia - maximálna, minimálna
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Kvalitatívne – morfologické vyšetrenia 
Témy: Príprava náterov. 
Kľúčové pojmy: krvný náter, náter z kostnej drene
Výkonový štandard:
•	predviesť vyšetrenie
•	zhodnotiť správnosť vyhotovenia náteru
•	poznať zdroje chýb pri príprave náterov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Farbenie krvných náterov 
Témy: Pappenhaimova metóda panoptického farbenia. 
Kľúčové pojmy: Mayov – Grünwaldov roztok, Giemsov – Romanovského roztok
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam farbenia
•	predviesť vyšetrenie
•	zhodnotiť správnosť farbenia
•	poznať zdroje chýb farbenia náterov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Diferenciálny rozpočet bielych krviniek 
Témy: Diferenciálny rozpočet bielych krviniek. 
Kľúčové pojmy: imerzný olej, imerzný objektív, neutrofily, eozinofily, bazofily, monocyty, lymfocyty

Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	poznať zdroje chýb pri hodnotení náterov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Špeciálne farbiace metódy 
Témy: Cytochemické vyšetrenia. 
Kľúčové pojmy: cytochemické vyšetrenia
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam cytochemických vyšetrení 
•	predviesť vybrané druhy vyšetrení
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	poznať zdroje chýb pri cytochemických vyšetreniach

Obsahový štandard:
Tematický celok: Morfologické vyšetrenia kostnej drene 
Témy: Morfologické vyšetrenia kostnej drene. 
Kľúčové pojmy: kostná dreň, punkcia
Výkonový štandard:
•	popísať odber kostnej drene
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	poznať zdroje chýb pri vyšetrení

Obsahový štandard:
Tematický celok: Hemostazeologické vyšetrenia 
Témy: Vybavenie laboratória. Odber a spracovanie vzorky. Základné testy.. 
Kľúčové pojmy: hemostáza, koagulácia, norma, INR, fibrínové vlákno
Výkonový štandard:
•	popísať vybavenie laboratória
•	popísať odber a spracovanie vzorky
•	predviesť spracovanie vzorky
•	vysvetliť význam vyšetrení 
•	poznať spôsoby vyjadrovania výsledkov vyšetrení
•	vymenovať základné hemokoagulačné testy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie času krvácania 
Témy: Vyšetrenie času krvácania podľa Duka. 
Kľúčové pojmy: čas krvácania
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie rekalcifikačného času plazmy 
Témy: Vyšetrenie rekalcifikačného času plazmy podľa Howella. 
Kľúčové pojmy: rekalcifikačný čas plazmy
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie tromboplastínového času  
Témy: Quickov test PT. 
Kľúčové pojmy: Quickov test, INR, ISI, orfarín
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť význam PT pre kontrolu antikoagulačnej liečby

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie aktivovaného tromboplastínového času 
Témy: Aktivovaný tromboplastínový čas - APTČ. 
Kľúčové pojmy: APTČ, heparín
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia
•	vysvetliť význam APTČ pre kontrolu antikoagulačnej liečby

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie heparín – tolerančného testu
Témy: Heparín tolerančný test - HTT. 
Kľúčové pojmy: heparín tolerančný test
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie hladiny fibrinogénu
Témy: Vyšetrenie hladiny fibrinogénu podľa Claussa. 
Kľúčové pojmy: fibrinogén
Výkonový štandard:
•	vysvetliť význam vyšetrenia 
•	predviesť vyšetrenie
•	ovládať referenčné a patologické hodnoty
•	zhodnotiť výsledky vyšetrenia

VZDELÁVACÍ ŠTANDARD PRE 4. ROČNÍK 

Obsahový štandard:
Tematický celok: Úvod do predmetu
Témy: Náplň transfuziológie. História transfúzie krvi.
Kľúčové pojmy: transfúzia, transfuziológia
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem transfúzia, transfuziológia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Základy imunohematológie a imunogenetiky
Témy: Vysvetlenie základných pojmov. Druhy reakcií antigén – protilátka. Krvná skupina.
Kľúčové pojmy: imunita, imunitný systém, antigén, protilátka, aglutinácia, hemolýza, krvná skupina, genotyp, fenotyp
Výkonový štandard:
•	vysvetliť základné pojmy
•	popísať skladbu a vlastnosti antigénov a protilátok
•	charakterizovať základné reakcie antigén – protilátka
•	vysvetliť rozdiel medzi genotypom a fenotypom

Obsahový štandard:
Tematický celok: Skupinové systémy erytrocytov
Témy: Skupinový systém AB0. Zásady triedenia do skupín. Dedičnosť krvných skupín. Význam krvných skupín. Skupinové systémy MN Ss, P, K. Skupinový systém Rh, jeho objav, dedičnosť a význam.
Kľúčové pojmy: skupinový systém AB0, prirodzené, pravidelné protilátky, sekretorstvo, dedičnosť, skupinové systémy – MN Ss, P, K Rh
Výkonový štandard:
•	popísať systém AB0
•	objasniť históriu objavu skupín
•	vysvetliť zásady triedenia do skupín
•	vysvetliť pojmy prirodzené a pravidelné protilátky, sekrétorstvo
•	objasniť dedičnosť krvných skupín
•	vysvetliť význam AB0 systému pre transfúziu, určenie otcovstva
•	popísať iné skupinové systémy
•	popísať systém Rh
•	objasniť dedičnosť Rh faktoru
•	vysvetliť jeho význam v transfúzii, pôrodníctve

Obsahový štandard:
Tematický celok: Skupinové systémy leukocytov a trombocytov
Témy: Spoločné a rozdielne skupinové vlastnosti s erytrocytmi. Skupinový systém HLA.
Kľúčové pojmy: systém HLA
Výkonový štandard:
•	charakterizovať spoločné a rozdielne skupinové systémy s erytrocytmi
•	popísať skupinový systém HLA
•	vysvetliť jeho význam pre transfúzie, transplantácie
•	vysvetliť jeho vzťah k chorobám

Obsahový štandard:
Tematický celok: Skupinové systémy imunoglobulínov
Témy: Skupinové systémy Gm, Inv, Am. Skupinové systémy ostatných bielkovín.
Kľúčové pojmy: skupinové systémy Gm, Inv, Am
Výkonový štandard:
•	charakterizovať skupinové systémy imunoglobulínov
•	charakterizovať skupinové systémy ostatných bielkovín

Obsahový štandard:
Tematický celok: Diagnostické séra
Témy: Diagnostické séra. Manipulácia a spôsoby uskladnenia diagnostických sér.
Kľúčové pojmy: diagnostické séra, lektíny

Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem diagnostické sérum
•	vymenovať zdroje diagnostických sér
•	popísať prípravu diagnostických sér
•	popísať manipuláciu a spôsoby uskladňovania diagnostických sér

Obsahový štandard:
Tematický celok: Typové krvinky
Témy: Typové krvinky.
Kľúčové pojmy: typové krvinky
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem typové krvinky
•	charakterizovať vlastnosti typových krviniek
•	popísať spôsob prípravy typových krviniek, manipuláciu s nimi a ich uskladnenie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Transfúzna služba
Témy: Národná transfúzna služba. Spracovateľské a odberové centrá.
Kľúčové pojmy: transfúzna služba, spracovateľské a odberové centrá
Výkonový štandard:
•	vysvetliť poslanie transfúznej služby
•	popísať štruktúru a úlohy Národnej transfúznej služby
•	objasniť význam spracovateľských a odberových centier

Obsahový štandard:
Tematický celok: Darcovstvo krvi
Témy: Nábor darcov. Mobilná odberová jednotka. Podmienky darovania krvi. Spôsoby odberov. Priebeh odberu. Vyšetrenia v pred a po odbere.
Kľúčové pojmy: darca, mobilná odberová jednotka, cytaferéza, plazmaferéza, autológne odbery

Výkonový štandard:
•	vysvetliť potrebu darovania krvi pre spoločnosť
•	popísať úlohu SČK pri nábore darcov
•	popísať úlohu mobilnej odberovej jednotky
•	objasniť zdravotné podmienky darcu krvi
•	popísať priebeh darovania krvi
•	vymenovať spôsoby odberov
•	popísať jednotlivé typy odberov
•	vymenovať predodberové laboratórne  a lekárske vyšetrenia
•	vymenovať poodberové vyšetrenia

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vymenovanie krvných prípravkov
Témy: Krvné prípravky. Odberové systémy. Manipulácia s krvnými prípravkami, ich uskladnenie a expedícia. Systém kontroly kvality krvných prípravkov. Stabilizačné a konzervačné roztoky.
Kľúčové pojmy: krvné prípravky, odberové vaky, zmrazená plazma, frakcionácia plazmy, stabilizačné a konzervačné roztoky
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem krvný prípravok ako liek
•	uviesť základné predpoklady pre spracovanie krvi
•	popísať štandardné pracovné postupy
•	popísať vybavenie pracoviska
•	popísať postupy spracovania celej krvi na jednotlivé krvné prípravky
•	objasniť postup pri zmrazovaní a frakcionácii plazmy
•	vysvetliť uskladnenie a expedíciu krvných prípravkov
•	popísať systém kontroly kvality krvných prípravkov
•	vysvetliť úlohu stabilizačných a konzervačných prípravkov
•	popísať techniky mrazenia krvných prípravkov

Obsahový štandard:
Tematický celok: Indikácie transfúzie krvných prípravkov
Témy: Naliehavosť podania krvného prípravku. Predtransfúzne vyšetrenia. Príprava transfúzie. Priebeh transfúzie. Dokumentácia transfúzie.
Kľúčové pojmy: transfúzia- príprava, priebeh, dokumentácia
Výkonový štandard:
•	vysvetliť stupne naliehavosti podania krvného prípravku
•	popísať predtransfúzne vyšetrenia
•	vysvetliť použitie jednotlivých krvných prípravkov
•	objasniť prípravu transfúzie
•	popísať priebeh transfúzie
•	popísať dokumentáciu transfúzie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Transfúzne komplikácie
Témy: Transfúzne komplikácie. Potransfúzne komplikácie.
Kľúčové pojmy: hemolitycká, alergická a pyretická transfúzna komplikácia, bakteriálno–toxická potransfúzna komplikácia
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem transfúzna a potransfúzna komplikácia
•	popísať priebeh hemolityckej transfúznej komplikácie
•	popísať priebeh alergickej transfúznej komplikácie
•	popísať priebeh pyretickej transfúznej reakcie
•	popísať priebeh bakteriálno – toxickej potransfúznej komplikácie

Obsahový štandard:
Tematický celok: Neskoré následky hemoterapie
Témy: Imunizácia pacienta. Prenos krvou prenosných ochorení. Význam deleukotizácie krvných prípravkov. Karanterizácia plazmy.
Kľúčové pojmy: imunizácia, krvou prenosné ochorenia, deleukotizácia, karanterizácia plazmy
Výkonový štandard:
•	vysvetliť princíp imunizácie pacienta
•	popísať dôležitosť zabránenia  možnosti prenosu krvou prenosných ochorení
•	objasniť význam deleukotizácie krvných prípravkov ako prevencia imunizácie
•	vymenovať spôsoby deleukotizácie
•	vysvetliť význam karantenizácie plazmy

Obsahový štandard:
Tematický celok: Imunohematologické laboartórium
Témy: Prístrojové vybavenie. Vyšetrovacie metódy. Odber a spracovanie krvi. Príprava suspenzie erytrocytov. Pojmy a reakcie v imunohematológii.
Kľúčové pojmy: imunohematologické vyšetrenie, skúmavková a sklíčková metóda
Výkonový štandard:
•	vysvetliť pojem imunohematológia a transfuziológia
•	popísať prístrojové vybavenie laboratória
•	vysvetliť význam imunohematologických metód v klinickej praxi
•	popísať odber a spracovanie krvi na imunohematologické vyšetrenie
•	vykonať odber a spracovanie krvi na vyšetrenie
•	predviesť prípravu suspenzie erytrocytov
•	využívať skúmavkovú a sklíčkovú metódu
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie krvných skupín A, B, AB, 0
Témy: Určovanie aglutinogénov na vyšetrovaných erytrocytoch – skúmavková a sklíčková metóda
Kľúčové pojmy: aglutinogény, diagnostické séra, skúmavková metóda, sklíčková metóda
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie aglutinínov.
Témy: Určovanie aglutinínov v sére.
Kľúčové pojmy: aglutiníny, typové krvinky
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie podskupín
Témy: Vyšetrenie podskupín.
Kľúčové pojmy: podskupina, lektíny
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Určovanie vlastnosti Rh
Témy: Vyšetrenie Rh faktora skúmavkovou a sklíčkovou metódou
Kľúčové pojmy: Rh faktor
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie variantu Du
Témy: Vyšetrenie Du variantu.
Kľúčové pojmy: Du variant

Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie fenotypu v Rh systéme
Témy: Vyšetrenie fenotypu Rh systému.
Kľúčové pojmy: fenotyp
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrovanie vlastnosti M a N na erytrocytoch
Témy: Vyšetrenie vlastnosti M a N.
Kľúčové pojmy: MN systém
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Vyšetrenie aloprotilátok proti erytrocytom.
Témy: Aglutinačný test v soľnom prostredí.
Kľúčové pojmy: aloprotilátky, soľné prostredie
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Aglutinačný test v koloidnom prostredí
Témy: Aglutinačný test v koloidnom  prostredí.
Kľúčové pojmy: koloidné prostredie
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Enzýmové testy
Témy: Jednofázové a dvojfázové testy.
Kľúčové pojmy: papaín, bromelín, trypsín, ficín
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Antiglobulínové testy
Témy: Priamy a nepriamy antiglobulínový test.
Kľúčové pojmy: antierytrocytové protilátky, Coombsove testy
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Laboratórny dôkaz kompatibility krvi
Témy: Krížna skúška.
Kľúčové pojmy: kompatibility krvi, krížna skúška, darca, príjemca

Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Senzibilizácia erytrocytov anti-D sérom
Témy: Senzibilizácia erytrocytov anti-D sérom.
Kľúčové pojmy: senzibilizácia
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Rýchla krížna skúška v LISS roztoku
Témy: Rýchla krížna skúška.
Kľúčové pojmy: rýchla krížna skúška, LISS roztok
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb

Obsahový štandard:
Tematický celok: Skúška totožnosti, istoty
Témy: Overovanie krvných skupín darcu a príjemcu pri lôžku.
Kľúčové pojmy: AB0 sety
Výkonový štandard:
•	poznať význam vyšetrenia
•	vykonať vyšetrenie
•	odčítať výsledok
•	zhodnotiť výsledok
•	poznať možné zdroje chýb
	
7.4. Všeobecné vzdelávanie
Prehľad vzdelávacích oblastí:
1.	Jazyk a komunikácia
2.	Človek a príroda
3.	Človek, hodnoty a spoločnosť
4.	Matematika a práca s informáciami
5.	Zdravie a pohyb
	7.4.1. Jazyk a komunikácia
Charakteristika vzdelávacej oblasti
Základnou charakteristikou vzdelávacej oblasti je sprostredkovať žiakom jazykové a všeobecné kompetencie tak, aby rozvíjali komunikatívnu kompetenciu, ako prostriedok na dorozumievanie a myslenie, na podávanie a výmenu informácií. Štátny vzdelávací program sa usiluje prostredníctvom tejto vzdelávacej oblasti rozvinúť a podporiť sociálne kompetencie žiakov, ich všeobecný kultúrny rozhľad, formovať ich estetické cítenie a celkovú kultiváciu vyjadrovania a správania. Jazykové vzdelávanie vychováva žiakov ku kultivovanému jazykovému prejavu a podieľa sa na ich duševnom rozvoji. Povinnými maturitnými predmetmi na stupni ISCED 3A sú vyučovací jazyk slovenský, jazyk národnostnej menšiny a jeden cudzí jazyk. 
Cieľové kompetencie cudzích jazykov majú charakter všeobecne formulovaných požiadaviek na vedomosti a zručnosti, ktoré si má žiak osvojiť v priebehu štúdia. Významne sa podieľa na príprave žiakov na aktívny život v multikultúrnej spoločnosti, vedie žiakov k osvojeniu si praktických rečových zručností cudzieho jazyka, ako nástroja dorozumievania v rôznych situáciách každodenného osobného a pracovného života. Pripravuje ich k účasti v priamej a nepriamej komunikácií vrátane prístupu k informačným zdrojom a rozširuje ich poznatky o svete. Prispieva k formovaniu osobnosti žiaka, rozvíja ich schopnosti učiť sa po celý život, učí ich byť vnímavými ku kultúre, disponovať schopnosťami, používať rôzne spôsoby dorozumievania s inými kultúrami. Vzdelávanie v cudzom jazyku zodpovedá výstupnej úrovni Spoločného európskeho referenčného rámca jazykovej spôsobilosti. Pri výučbe jazykov musia školy zvažovať aj vstupné jazykové predpoklady žiakov ale aj personálne a materiálne podmienky škôl. Školy vo svojich školských vzdelávacích programoch môžu uviesť takú úroveň cudzieho jazyka, ktorá lepšie zodpovedá ich realite. Tým si určia cieľ, ku ktorému chcú smerovať. Absolventi škôl na úrovni ISCED 3A vstupujúci do praxe by mali byť vybavení aspoň základmi odborného cudzieho jazyka, aby sa mohli uchádzať o prácu v rámci Európskej únie. Ich kompetencie v cudzom jazyku samozrejme ovplyvnia aj používanie odborného cudzieho jazyka. Vzdelávanie v cudzom jazyku je založené na kognitívno – komunikatívnom spôsobe výučby vrátane didaktických interkultúrnych aspektov. Je nevyhnutné využívať aktivizujúce didaktické metódy, organizovať činnosti podporujúce zvýšenú myšlienkovú aktivitu žiakov, vytvárať pre žiakov stratégie učenia, ktoré zodpovedajú ich učebným predpokladom, podporovať ich sebadôveru, samostatnosť a iniciatívnosť, ale aj sebakontrolu a sebahodnotenie. Na podporu výučby jazykov je vhodné používať multimediálne výučbové programy a internet, podľa možnosti a podmienok umožniť výučbu niektorých predmetov aj v cudzom jazyku, integrovať cudzí jazyk do výučby odborných predmetov a odborného výcviku, rozvíjať kontakty medzi školami v zahraničí. Aktivizujúcim prvkom je aj organizovanie odborných jazykových pobytov na poznávanie života v iných spoločnostiach a podporovanie zavedenia jazykového portfólia. Výučba cudzích jazykov by sa mala orientovať viac do praktickej roviny so zameraním na rečové zručnosti a postupné skvalitňovanie jazykového prejavu. Vyučovací proces by mal smerovať k motivácií žiakov k štúdiu jazykov. Je potrebné, aby škola rešpektovala cudzí jazyk a umožnila žiakom aj štúdium ďalších cudzích jazykov, ak o to prejavia záujem. 
Literárna výchova je zameraná na formovanie osobnosti žiaka v snahe dosiahnuť vnútorne bohatú individualitu, schopnú vysokého stupňa sebauvedomenia, kultúrnuosobnosť, ktorá dokáže pochopiť svet v jeho celistvosti a rôznorodosti. Popri čitateľskej výchove sa rozvíjajú celkové vedomosti žiakov o slovenskej a svetovej literatúre. Dôraz sa kladie na poznanie modernej, najmä súčasnej literatúry, na pochopenie umeleckého a filozoficko–etického prínosu staršej literatúry, uvedomenie si rozvoja literárnej tvorivosti nášho národného písomníctva. Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.

1. Slovenský jazyk a literatúra
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	riešiť rozmanité komunikačné, spoločenské a pracovné situácie,
•	zvoliť komunikatívnu stratégiu adekvátnu komunikačnému zámeru, podmienkam a normám komunikácie,
•	používať vhodné jazykové prostriedky (zvukové, verbálne, neverbálne, rečová etika) a reagovať na vopred nenacvičenú situáciu,
•	vyjadrovať vhodným spôsobom svoj úmysel, prezentovať sám seba, podávať a získavať ústne alebo písomne požadovanú alebo potrebnú informáciu všeobecného alebo odborného charakteru, zapájať sa do diskusie, obhajovať svoj názor, pohotovo reagovať na nepredvídané situácie (otázka, rozhovor, anketa), uplatňovať verbálne a neverbálne prostriedky, spoločenskú a rečovú etiku a zdôvodňovať zvolené riešenie komunikačnej situácie,
•	používať postupy a jazykové prostriedky (zvukové, lexikálne, gramatické) štýlu oznamovacieho, konverzačného, prakticky odborného a rokovacieho (administratívneho), oboznámiť sa so špecifikami štýlu publicistického a umeleckého, mať kultivovaný súvislý prejav na pripravenú a nepripravenú tému,
•	usilovať sa pri ústnom a písomnom prejave o dodržanie jazykových noriem, výstižné, logické a jazykovo správne a bohaté vyjadrovanie, ovládať základné – najčastejšie používané lexikálne a gramatické prostriedky, rozumieť gramatickým menej frekventovaným lexikálnym a gramatickým javom a vedieť ich aj používať, samostatne tvoriť súvislé hovorené a písané prejavy,
•	získať informácie z prečítaného a vypočutého textu (určiť hlavnú tému alebo myšlienku textu, rozlíšiť základné a vedľajšie informácie), dokázať text zaradiť do niektorých z funkčných štýlov, orientovať sa v jeho stavbe,
•	vedieť spracovať výpisky z textu a dokázať ho primerane reprodukovať a interpretovať, vyjadrovať sa k odbornej problematike, s využitím popisných výkladových a úvahových postupov, vyhľadávať informácie všeobecného a odborného charakteru, pracovať s príručkami,
•	uvádzať správne bibliografické údaje a citáty, spracovať písomné informácie najmä odborného charakteru,
•	pracovať s Pravidlami slovenského pravopisu a inými jazykovými príručkami,
•	mať vypestovaný návyk pravidelne túto literatúru používať, uvedomele sa snažiť o dokonalejšie zvládnutie spisovného jazyka, o skvalitnenie svojho vyjadrovania a osobného štýlu,
•	chápať význam jazykovej kultúry a funkcií spisovného jazyka, snažiť sa spisovne vyjadrovať v situáciách, ktoré si to vyžadujú, byť si vedomý toho, že jazyk sa dynamicky rozvíja,
•	chápať literárne dielo ako špecifickú výpoveď o skutočnosti a o vzťahu človeka k nej,
•	vytvárať si predpoklady pre estetické vnímanie skutočnosti,
•	chápať prínos literatúry a umeleckého zážitku pre život človeka,
•	vyjadriť vlastný čitateľský zážitok a zdôvodniť ho,
•	vytvoriť si pozitívny vzťah k literárnemu umeniu, založený na interpretácii ukážok z umeleckých diel, na osvojení podstatných literárnych faktov, pojmov a poznatkov,
•	poznať a chápať tie myšlienkové a literárne smery, hnutia, významné osobnosti z diela, ktoré spoluvytvárajú duchovnú klímu našej súčasnosti,
•	pristupovať k literatúre ako k zdroju estetických zážitkov, uplatňovať estetické a ekologické hľadiská pri pretváraní životného prostredia, podieľať sa na ochrane kultúrnych hodnôt,
•	poznať špecifické črty a funkcie literárnych diel, orientovať sa v ich základných výrazových prostriedkoch,
•	vybrať a rozvíjať záujem o literatúru, tolerovať žánre a druhy, najmä tie, ktoré sú v popredí jeho záujmu,
•	vytvoriť vlastné malé literárne dielka (napr. báseň, poviedku).
Prehľad obsahových štandardov
1.	Verbálne vyjadrovanie
2.	Písomné vyjadrovanie
3.	Štylistika
4.	Jazykové prostriedky a náuka o jazyku
5.	Práca s textom a získavanie informácií
6.	Literatúra v živote človeka
7.	Staroveká a stredoveká literatúra
8.	Humanizmus a renesancia
9.	Barok
10.	Novodobá slovenská literatúra
11.	Literárny realizmus a literárna moderna
12.	Slovenská a svetová literatúra medzi dvoma svetovými vojnami (klasicizmus, predromantizmus, romantizmus)
13.	Vývoj slovenskej literatúry po druhej svetovej vojne v kontexte so svetovou literatúrou

Popis obsahových štandardov
Verbálne vyjadrovanie
Učivo je zamerané na osvojovanie schopností ústneho vyjadrovania priameho a sprostredkovaného prostredníctvom technických prostriedkov (telefón, mikrofón, záznamník,..), monologického a dialogického, formálneho a neformálneho (oficiálneho, verejného), pripraveného a nepripraveného. Žiaci sa vedú k schopnosti riešiť v súlade s jazykovými, komunikačnými a spoločenskými normami štandardné životné a pracovné situácie, vyjadrovať a zdôvodňovať svoje názory, súvislo hovoriť na danú tému, voľne rozprávať, reprodukovať alebo interpretovať prečítaný alebo vypočutý text, podávať jednoduchý výklad alebo opis, zúčastniť sa diskusie, vyjadrovať sa nielen podrobne a obšírne, ale aj krátko a výstižne. Vedú sa k zreteľnému, primerane hlasitému a kultivovanému prejavu, k spisovnému vyjadrovaniu sa v situáciách, ktoré si to vyžadujú.
Písomné vyjadrovanie
Učivo rozvíja schopnosti súvislo a samostatne písomne sa vyjadrovať na základe osvojených jazykových prostriedkov, grafických, pravopisných a gramatických noriem a pravidiel, jednoduchých kompozičných a slohových postupov a útvarov. Žiaci sa učia samostatne tvoriť prejavy oznamovacie, administratívne a prakticky odborné, osvojujú si ich základné znaky, postupy a prostriedky. Učia sa štylizovať rôzne osobné listy (neformálne, oficiálne), krátke informačné útvary (inzerát, pozvánka, správa, program činnosti), hovoriť, popisovať osoby, veci, spracovať výklad alebo návod na činnosť, zostavovať osnovu, vypracovať pracovné hodnotenie, vypĺňať formuláre, napísať životopis, žiadosť, dokumenty úradného charakteru, jednoduchšie odborné písomnosti, okrem hospodárskej korešpondencie.
Osvojujú si grafickú a formálnu úpravu jednotlivých písomných prejavov.
Štylistika
Učivo rozvíja vedomosti a schopnosti žiakov zo štylistiky, zoznamuje ich s charakteristickými znakmi základných funkčných štýlov a slohových útvarov, smeruje k rozvoju individuálnych štýlov žiakov, kultivuje ich osobný štýl a vyjadrovacie schopnosti. Jeho prostredníctvom si žiaci osvojujú slohové postupy a jazykové prostriedky charakteristické pre jednotlivé funkčné štýly a slohové útvary, učia sa rozumieť publicistickému a umeleckému štýlu, učia sa produkovať a prijímať text, chápať rozdiel medzi písaným a hovoreným prejavom, vzťah medzi rečovou situáciou, témou a jazykovým prejavom, vyhľadávať a používať vhodné jazykové a výrazové prostriedky.
Jazykové prostriedky a náuka o jazyku
Jazykové učivo slúži na zvyšovanie jazykovej kultúry žiakov prostredníctvom poznávania zvukových prostriedkov a ortoepických noriem jazyka, zákonitostí tvorenia slov, štýlového rozvrstvenia a obohacovania slovnej zásoby, gramatických tvarov a konštrukcií a ich sémantických funkcií, hlavných princípov a pravidiel slovenského jazyka. Jazykové učivo sa vyberá a osvojuje na základe funkčných štýlov a komunikatívnych funkcií a vedomostí žiakov a systéme slovenského jazyka, prihliada sa aj na jazykový systém, frekventovanosť a produktívnosť osvojených javov. Pozornosť sa venuje najmä progresívnym a frekventovaným javom, v ktorých žiaci a bežní užívatelia často robia chyby, skladbe vety. Súčasťou učiva sú poznatky o jazykovej kultúre, vývojových tendenciách spisovnej slovenčiny, jej bohatým výrazovým možnostiam, kultúre osobného prejavu a postavení slovenského jazyka medzi európskymi jazykmi, čo prispieva k formovaniu uvedomelého vzťahu žiakov k národnému jazyku.

Práca s textom a získavanie informácií
Práca s textom je jednou zo základných študijných schopností. Žiaci sa učia rôznym technikám a druhom čítania (s dôrazom na čítanie študijné), orientácii v texte, jeho rozboru z hľadiska kompozície a štýlu. Učia sa rozlišovať rôzne druhy a žánre textov, získavať a spracovávať, napríklad vo forme anotácií, konspektu, resumé, záznamov, osnovy, výpiskov, text spätne reprodukovať a primerane interpretovať, pracovať s rôznymi príručkami pre školu a verejnosť (jazykovými, všeobecne informačnými, populárne náučnými). Pozornosť sa venuje najmä odborným textom (učebnicovým, populárne odborným, náučným) a administratívnym (napríklad vyhláškam, pokynom na vyplňovanie formulárov a pod.). Žiaci si dopĺňajú informácie prostredníctvom filmu, televízie, videoprogramov, vnímajú účelnosť modernej reklamy, oboznamujú sa s používaním časopisov, rozlišujú a rozpoznávajú brakovú a komerčnú literatúru.
Literatúra v živote človeka
Žiaci sa oboznámia s podstatou literatúry ako špecifického druhu umenia, poznajú funkcie literatúry, štruktúru literárnych diel, ich obsah a formu. Uvedomia si základné rozdiely medzi základnými literárnymi druhmi a žánrami. Získajú základné informácie o literárnom procese. Prehlbujú si zručnosti pracovať s rozličnými encyklopédiami, slovníkmi a literárnymi príručkami, zoznámia sa so záznamom o prečítanom  diele a s jeho tvorbou. Sú vedení ku kultúrnej literárnej tvorivosti (význam predslovu, doslovu, poznámok a pod.).
Staroveká a stredoveká literatúra
Obsahový okruh nadväzuje na znalosti žiakov o dejinách staroveku a stredoveku. Na vybraných ukážkach z orientálnej a antickej literatúry poznajú vyspelú kultúru starovekej civilizácie a predovšetkým to, čo doposiaľ patrí ku kultúrnemu vybaveniu moderného človeka. Prostredníctvom ukážky sa zoznámia s bibliou ako literárnou pamiatkou. Na ukážkach z najzákladnejších diel slovenskej stredovekej literatúry poznajú charakteristické črty stredovekého písomníctva a zoznámia sa s niekoľkými významnými autormi. Uvedomia si tradíciu a vývoj nášho písomníctva. Z literárnych druhov poznávajú kroniku, legendu, duchovnú a svetskú lyriku.
Humanizmus a renesancia
Žiaci porozumejú podstate zmien v kultúre v období humanizmu a renesancie v Európe v 14. - 16. storočí, keď sa v nadväznosti na antiku vymaňuje z pút stredovekého myslenia. Ťažisko výučby bude tvoriť svetová literatúra, pretože je obsahovo živá a pútavá. Prostredníctvom ukážok poznajú osobnosti a diela svetových autorov (Petrarca, Boccaccio, Shakespeare a ďalší). Z tejto literatúry sa žiaci poučia o sonete, poviedke, novele a dramatickom žánri (tragédii, komédii, výstavbe dramatického diela atď.).
Barok
Obsahový okruh zahŕňa základné poučenie o baroku. Zo slovenských predstaviteľov do tohto obdobia patrí P. Benický,  H. Gavlovič, M. Bel, A. F. Kollár a ďalší. Žiaci sa zoznámia s ukážkami diel J. A. Komenského a poznajú význam jeho diel v pedagogickej, náboženskej, filozofickej a pansofickej oblasti.
Novodobá slovenská literatúra
Obsahový okruh zahŕňa európsku klasicistickú literatúru 17. a 18. storočia, charakter osvietenského umenia v Európe, predstaviteľov slovenského národného obrodenia, uzákonenie spisovnej slovenčiny Antonom Bernolákom, predstaviteľov osvietenskej slovenskej tvorby (J. I. Bajza, J. Fándly), predstaviteľov klasicizmu (P. J. Šafárik, J. Kollár, J. Hollý, J. Chalupka), európsku romantickú kultúru (V. Hugo, J. W. Goethe, K. H. Mácha a ďalší), uzákonenie spisovnej slovenčiny Ľudovítom Štúrom, charakter a predstaviteľov preromantickej a romantickej literatúry (S. Chalupka, J. Kráľ, A. Sládkovič, J. Botto, J. Kalinčiak a ďalší). Vybrané ukážky z diel umožnia žiakom poznať vzťah autorov k vlasti, slovanskému humanizmu a zdôrazňovanie ľudovej slovesnosti. Z literárnych žánrov sa podrobnejšie zoznámia s historickou epikou, s historickým spevom, baladou.
Literárny realizmus a literárna moderna
V tomto obsahovom okruhu sa žiaci oboznámia s realizmom ako umeleckým smerom, ktorý sa snaží podať umelecky pravdivý a verný obraz skutočnosti, a to na ukážkach z diel popredných svetových autorov (napr. Balzac, Stendhal, Zola, Dickens, Galsworthy, Greene, Twain, Tolstoj, Dostojevskij, Čechov, ...). Okrem vybraných ukážok žiaci prečítajú jedno kritickorealistické alebo naturalistické dielo. Zoznámia sa s osobnosťami slovenskej kritickorealistickej prózy v 2. pol. 19. storočia a začiatku 20. storočia (S. H. Vajanský, P. O. Hviezdoslav, M. Kukučín, J. G. Tajovský a ďalší). Z literárnych žánrov sa podrobnejšie zoznámia s románom, poviedkou a realistickou drámou. Prostredníctvom poézie svetovej literatúry Ch. Baudelairea, J. A. Rimbauda, P. Verlaine, G. Apollinaire, P. Bezruča a i. sa žiaci zoznámia s umeleckými smermi - symbolizmom, dekadenciou a impresionizmom. Z poézie slovenskej literárnej moderny žiaci poznajú predovšetkým tvorbu I. Kraska, J. Jesenského, V. Roya.
Slovenská i svetová literatúra medzi dvoma svetovými vojnami
Náplňou obsahového okruhu svetovej literatúry je próza E. Hemingwaya, W. Faulknera, T. Dreisera, G. B. Shawa, R. Rollanda, E. M. Remarquea, F. Kafku, M. Gorkého, M. Šolochova, J. Haška, K. Čapka a ďalších a poézia V. Nezvala, J. Seiferta, J. Wolkra. Žiaci sa oboznámia s poéziou neosymbolizmu, nadrealizmu, katolíckej moderny a s proletárskou poéziou. Ukážky z diel E. B. Lukáča, J. Smreka, V. Beniaka, M. Haľamovej, Š. Žáryho, R. Dilonga, J. Silana, S. Veigla a ďalších sa zameriavajú na základnú ideu diela, jazykové a štylistické prostriedky, na obrazné pomenovania a rytmicko-melodické členenie textu. Medzivojnovú slovenskú prózužiaci poznajú z ukážok diel L. Nádaši-Jégého, J. Cígera-Hronského, M. Urbana, J. Bodeneka, Ľ. Ondrejova a ďalších, slovenskú dramatickú tvorbu z diel I. Stodolu, P. Zvona a iných.
Vývoj slovenskej literatúry po druhej svetovej vojne v kontexte so svetovouliteratúrou
Obsahový celok je svojím spracovaním odlišný od predošlých, ktoré boli chápané z hľadiska historického vývoja slovenskej literatúry, kde dominovali umelecké smery a hnutia, ktoré žiaci poznávali prostredníctvom interpretácie diel ich popredných predstaviteľov. Slovenská literatúra po druhej svetovej vojne až po súčasnosť síce zohľadňuje literárne kontexty (vplyv politiky na literatúru a osudy umelcov), no členenie nie je historicko-chronologické, ale tematicko-žánrové. V každej časti sa vychádza z interpretácie ukážok niektorých diel, jedno dielo je v každej časti povinné ako celok. Predpokladá sa, že žiaci prečítajú alebo uvidia 6 literárnych diel. Tematické časti sú nasledovné:
•	Druhá svetová vojna a jej zobrazenie v slovenskej a svetovej literatúre
•	Človek v totalitnom režime
•	Obraz sveta v postmodernej slovenskej a svetovej próze
•	Slovenská povojnová poézia
•	Slovenská povojnová dráma
•	Človek hľadá v literatúre zdroj zábavy, napätia a dobrodružstva.
V tematicko-žánrovom rozčlenení súčasnej literatúry sa priamo neurčujú konkrétni spisovatelia a diela, výber sa ponecháva celkom na rozhodnutie vyučujúceho, ktorý bude pri výbere vychádzať z čitateľských preferencií žiakov.

2. Jazyk a literatúra národnostnej menšiny
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	riešiť rozmanité komunikačné, spoločenské a pracovné situácie,
•	zvoliť komunikatívnu stratégiu adekvátnu komunikačnému zámeru, podmienkam a normám komunikácie,
•	používať vhodné jazykové prostriedky (zvukové, verbálne, neverbálne, rečová
•	etika) a reagovať na vopred nenacvičenú situáciu,
•	vyjadrovať vhodným spôsobom svoj úmysel, prezentovať sám seba, podávať a získavať ústne alebo písomne požadovanú alebo potrebnú informáciu všeobecného alebo odborného charakteru, zapájať sa do diskusie, obhajovať svoj názor, pohotovo reagovať na nepredvídané situácie (otázka, rozhovor, anketa), uplatňovať verbálne a neverbálne prostriedky, spoločenskú a rečovú etiku a zdôvodňovať zvolené riešenie komunikačnej situácie,
•	používať postupy a jazykové prostriedky (zvukové, lexikálne, gramatické) štýlu oznamovacieho, konverzačného, prakticky odborného a rokovacieho (administratívneho), oboznámiť sa so špecifikami štýlu publicistického a umeleckého, mať kultivovaný súvislý prejav na pripravenú a nepripravenú tému,
•	usilovať sa pri ústnom a písomnom prejave o dodržaní jazykových noriem, výstižné, logické a jazykovo správne a bohaté vyjadrovanie,
•	ovládať základné – najčastejšie používané lexikálne a gramatické prostriedky, rozumieť gramatickým menej frekventovaným lexikálnym a gramatickým javom a vedieť ich aj používať, samostatne tvoriť súvislé hovorené a písané prejavy, získať informácie z prečítaného a vypočutého textu (určiť hlavnú tému alebo myšlienku textu, rozlíšiť základné a vedľajšie informácie), dokázať text zaradiť do niektorých z funkčných štýlov, orientovať sa v jeho stavbe,
•	vedieť spracovať výpisky z textu a dokázať ho primerane reprodukovať a interpretovať, vyjadrovať sa k odbornej problematike, s využitím popisných výkladových a úvahových postupov, vyhľadávať informácie všeobecného a odborného charakteru, pracovať s príručkami,
•	uvádzať správne bibliografické údaje a citáty, spracovať písomné informácie najmä odborného charakteru,
•	pracovať s Pravidlami pravopisu a inými jazykovými príručkami,
•	mať vypestovaný návyk pravidelne túto literatúru používať, uvedomele sa snažiť o dokonalejšie zvládnutie jazyka národnostnej menšiny, o skvalitnenie svojho vyjadrovania a osobného štýlu,
•	chápať význam jazykovej kultúry, snažiť spisovne vyjadrovať v situáciách, ktoré si to vyžadujú, byť si vedomý toho, že jazyk sa dynamicky rozvíja,
•	chápať literárne dielo ako špecifickú výpoveď o skutočnosti a o vzťahu človeka k nej,
•	vytvárať si predpoklady pre estetické vnímanie skutočnosti,
•	chápať prínos literatúry a umeleckého zážitku pre život človeka,
•	vyjadriť vlastný čitateľský zážitok a zdôvodniť ho,
•	vytvoriť si pozitívny vzťah k literárnemu umeniu, založený na interpretácii ukážok z umeleckých diel, na osvojení podstatných literárnych faktov, pojmov a poznatkov,
•	poznať a chápať tie myšlienkové a literárne smery, hnutia, významné osobnosti z diela, ktoré spoluvytvárajú duchovnú klímu našej súčasnosti,
•	pristupovať k literatúre ako k zdroju estetických zážitkov, uplatňovať estetické a ekologické hľadiská pri pretváraní životného prostredia, podieľa sa na ochrane kultúrnych hodnôt,
•	poznať špecifické črty a funkcie literárnych diel, orientovať sa v ich základných výrazových prostriedkoch,
•	vybrať a rozvíjať záujem o literatúru, tolerovať žánre a druhy, najmä tie, ktoré sú v popredí jeho záujmu,
•	vytvoriť vlastné malé literárne dielka (napr. báseň, poviedku).
Prehľad obsahových štandardov
1.	Verbálne vyjadrovanie
2.	Písomné vyjadrovanie
3.	Štylistika
4.	Jazykové prostriedky a náuka o jazyku
5.	Práca s textom a získavanie informácií
6.	Literatúra v živote človeka
7.	Staroveká a stredoveká literatúra národnostnej menšiny
8.	Humanizmus a renesancia v literatúre národnostnej menšiny
9.	Portréty z barokovej literatúry národnostnej menšiny
10.	Osvietenstvo a klasicizmus v literatúre národnostnej menšiny
11.	Literárny realizmus a romantizmus národnostnej menšiny
12.	Literatúra medzi dvoma svetovými vojnami
13.	Vývoj literatúry po druhej svetovej vojne v kontexte so svetovou literatúrou

Popis obsahových štandardov
Verbálne vyjadrovanie
Učivo je zamerané na osvojovanie schopností ústneho vyjadrovania priameho a sprostredkovaného prostredníctvom technických prostriedkov (telefón, mikrofón, záznamník,..), monologického a dialogického, formálneho a neformálneho (oficiálneho, verejného), pripraveného a nepripraveného. Žiaci sa vedú k schopnosti riešiť v súlade s jazykovými, komunikačnými a spoločenskými normami štandardné životné a pracovné situácie, vyjadrovať a zdôvodňovať svoje názory, súvislo hovoriť na danú tému, voľne rozprávať, reprodukovať alebo interpretovať prečítaný alebo vypočutý text, podávať jednoduchý výklad alebo opis, zúčastniť sa diskusie, vyjadrovať sa nielen podrobne a obšírne, ale aj krátko a výstižne. Vedú sa k zreteľnému, primerane hlasitému a kultivovanému prejavu, k spisovnému vyjadrovaniu sa v situáciách, ktoré si to vyžadujú.
Písomné vyjadrovanie
Učivo rozvíja schopnosti súvislo a samostatne písomne sa vyjadrovať na základe osvojených jazykových prostriedkov, grafických, pravopisných a gramatických noriem a pravidiel, jednoduchých kompozičných a slohových postupov a útvarov. Žiaci sa učia samostatne tvoriť prejavy oznamovacie, administratívne a prakticky odborné, osvojujú si ich základné znaky, postupy a prostriedky. Učia sa štylizovať rôzne osobné listy (neformálne, oficiálne), krátke informačné útvary (telegramy, inzerát, pozvánka, správa, program činnosti), hovoriť, popisovať osoby, veci, spracovať výklad alebo návod na činnosť, zostavovať osnovu, vypracovať pracovné hodnotenie, vypĺňať formuláre, napísať životopis, žiadosť, dokumenty úradného charakteru, jednoduchšie odborné písomnosti, okrem hospodárskej korešpondencie.
Osvojujú si grafickú a formálnu úpravu jednotlivých písomných prejavov.
Štylistika
Učivo rozvíja vedomosti a schopnosti žiakov zo štylistiky, zoznamuje ich s charakteristickými znakmi základných funkčných štýlov a slohových útvarov, smeruje k rozvoju individuálnych štýlov žiakov, kultivuje ich osobný štýl a vyjadrovacie schopnosti. Jeho prostredníctvom si žiaci osvojujú slohové postupy a jazykové prostriedky charakteristické pre jednotlivé funkčné štýly a slohové útvary, učia sa rozumieť publicistickému a umeleckému štýlu, učia sa produkovať a prijímať text, chápať rozdiel medzi písaným a hovoreným prejavom, vzťah medzi rečovou situáciou, témou a jazykovým prejavom, vyhľadávať a používať vhodné jazykové a výrazové prostriedky.
Jazykové prostriedky a náuka o jazyku
Jazykové učivo slúži na zvyšovanie jazykovej kultúry žiakov prostredníctvom poznávania zvukových prostriedkov a ortoepických noriem jazyka, zákonitostí tvorenia slov, štýlového rozvrstvenia a obohacovania slovnej zásoby, gramatických tvarov a konštrukcií a ich sémantických funkcií, hlavných princípov a pravidiel jazyka. Jazykové učivo sa vyberá a osvojuje na základe funkčných štýlov a komunikatívnych funkcií a vedomostí žiakov, prihliada sa aj na jazykový systém, frekventovanosť a produktívnosť osvojených javov. Pozornosť sa venuje najmä progresívnym a frekventovaným javom, v ktorých žiaci a bežní užívatelia často robia chyby, skladbe vety. Súčasťou učiva sú poznatky o jazykovej kultúre, vývojových tendenciách spisovného jazyka, jeho bohatým výrazovým možnostiam, kultúre osobného prejavu a postavení jazyka národností medzi európskymi jazykmi, čo prispieva k formovaniu uvedomelého vzťahu žiakov k národnému jazyku.
Práca s textom a získavanie informácií
Práca s textom je jednou zo základných študijných schopností. Žiaci sa učia rôznym technikám a druhom čítania (s dôrazom na čítanie študijné), orientácii v texte, jeho rozboru z hľadiska kompozície a štýlu. Učia sa rozlišovať rôzne druhy a žánre textov, získavať a spracovávať, napríklad vo forme anotácií, konspektu, resumé, záznamov, osnovy, výpiskov, text spätne reprodukovať a primerane interpretovať, pracovať s rôznymi príručkami pre školu a verejnosť(jazykovými, všeobecne informačnými, populárne náučnými). Pozornosť sa venuje najmä odborným textom (učebnicovým, populárne odborným, náučným) a administratívnym (napríklad vyhláškam, pokynom na vyplňovanie formulárov a pod.). Žiaci si dopĺňajú informácie prostredníctvom filmu, televízie, videoprogramov, vnímajú účelnosť modernej reklamy, oboznamujú sa s používaním časopisov, rozlišujú a rozpoznávajú brakovú a komerčnú literatúru.

Literatúra v živote človeka
Žiaci sa oboznámia s podstatou literatúry ako špecifického druhu umenia, poznajú funkcie literatúry, štruktúru literárnych diel, ich obsah a formu. Uvedomia si základné rozdiely medzi základnými literárnymi druhmi a žánrami. Získajú základné informácie o literárnom procese. Prehlbujú si zručnosti pracovať s rozličnými encyklopédiami, slovníkmi a literárnymi príručkami, zoznámia sa so záznamom o prečítanom diele a s jeho tvorbou. Sú vedení ku kultúrnej literárnej tvorivosti (význam predslovu, doslovu, poznámok a pod.).
Staroveká a stredoveká literatúra národnostnej menšiny
Obsahový okruh nadväzuje na znalosti žiakov o dejinách staroveku a stredoveku. Na vybraných ukážkach z orientálnej a antickej literatúry poznajú vyspelú kultúru starovekej civilizácie a predovšetkým to, čo doposiaľ patrí ku kultúrnemu vybaveniu moderného človeka (Dante, Villon). Prostredníctvom ukážky sa zoznámia s bibliou ako literárnou pamiatkou. Na ukážkach z najzákladnejších diel stredovekej literatúry svojho národa poznajú charakteristické črty stredovekého písomníctva a zoznámia sa s niekoľkými významnými autormi. Uvedomia si tradíciu a vývoj písomníctva svojho národa. Z literárnych druhov poznávajú kroniku, legendu, duchovnú a svetskú lyriku.
Humanizmus a renesancia v literatúre národnostnej menšiny
Žiaci porozumejú podstate zmien v kultúre v období humanizmu a renesancie v Európe v 14. - 16. storočí, keď sa v nadväznosti na antiku sa vymaňuje z pút stredovekého myslenia. Ťažisko výučby bude tvoriť svetová literatúra, pretože je obsahovo živá a pútavá. Prostredníctvom ukážok poznajú osobnosti a diela svetových autorov (Petrarca, Boccaccio, Shakespeare a ďalší). Z tejto literatúry sa žiaci poučia o sonete, poviedke, novele a dramatickom žánri (tragédii, komédii, výstavbe dramatického diela atď.). Zároveň vniknú do podstaty prozaických a básnických diel humanistickej a renesančnej literatúry svojho národa.
Portréty z barokovej literatúry národnostnej menšiny
Obsahový okruh zahŕňa základné poučenie o baroku. Žiaci získajú náhľad na spoločenské a umelecké pozadie tejto doby, oboznámia sa s literárnymi pamiatkami svojho národa a s ukážkami diel svojich národných autorov. Poznajú význam diel J. A. Komenského v pedagogickej, náboženskej, filozofickej a pansofickej oblasti.
Osvietenstvo a klasicizmus v literatúre národnostnej menšiny
Obsahový okruh zahŕňa európsku klasicistickú literatúru 17. a 18 storočia, charakter osvietenského umenia v Európe, diela predstaviteľov osvietenstva a klasicizmu vo svojom národe, európsku romantickú kultúru (V. Hugo, J. W. Goethe a ďalší), charakter a predstaviteľov preromantickej a romantickej literatúry. Vybrané ukážky z diel umožnia žiakom poznať vzťah autorov k vlasti, humanizmu a ľudovej slovesnosti. Z literárnych žánrov sa podrobnejšie zoznámia s historickou epikou, s historickým spevom, baladou.
Literárny romantizmus a realizmus národnostnej menšiny
V tomto obsahovom okruhu žiaci sa oboznámia s realizmom ako umeleckým smerom, ktorý sa snaží podať umelecky pravdivý a verný obraz skutočnosti, a to na ukážkach z diel popredných svetových autorov (napr. Balzac, Stendhal, Zola, Dickens, Galsworthy, Greene, Twain, Tolstoj, Dostojevskij, Čechov...). Okrem vybraných ukážok žiaci prečítajú jedno kritickorealistické alebo naturalistické dielo. Zoznámia sa s osobnosťami kritickorealistickej prózy v 2. pol. 19. storočia a začiatku 20. storočia. Z literárnych žánrov sa podrobnejšie zoznámia s románom, poviedkou a realistickou drámou. Prostredníctvom poézie svetovej literatúry Ch. Baudelairea, J. A. Rimbauda, P. Verlaine, G. Apollinaire a i. sa žiaci zoznámia s umeleckými smermi - symbolizmom, dekadenciou a impresionizmom.
Literatúra medzi dvoma svetovými vojnami
Náplňou obsahového okruhu svetovej literatúry je próza E. Hemingwaya, W. Faulknera, T. Dreisera, G. B. Shawa, R. Rollanda, E. M. Remarquea, F. Kafku, M. Gorkého, M. Šolochova, J. Haška, K. Čapka a ďalších a poézia najznámejších básnikov. Žiaci sa oboznámia s poéziou neosymbolizmu, nadrealizmu, katolíckej moderny a s proletárskou poéziou. Ukážky z diel by sa mali zameriavať na základnú ideu diela, jazykové a štylistické prostriedky, na obrazné pomenovania a rytmickomelodické členenie textu. Medzivojnovú prózu žiaci poznajú z ukážok diel autorov svojho národa.
Vývoj literatúry po druhej svetovej vojne v kontexte so svetovou literatúrou
Obsahový celok je svojím spracovaním odlišný od predošlých, ktoré boli chápané z hľadiska historického vývoja národnostnej literatúry, kde dominovali umelecké smery a hnutia, ktoré žiaci poznávali prostredníctvom interpretácie diel ich popredných predstaviteľov. Literatúra po druhej svetovej vojne až po súčasnosť síce zohľadňuje literárne kontexty (vplyv politiky na literatúru a osudy umelcov), no členenie nie je historicko-chronologické, ale tematicko-žánrové. V každej časti sa vychádza z interpretácie ukážok niektorých diel, jedno dielo je v každej časti povinné ako celok. Predpokladá sa, že žiaci prečítajú alebo uvidia 6 literárnych diel. Tematické časti sú nasledovné:
Druhá svetová vojna a jej zobrazenie v národnostnej a svetovej literatúre
•	Človek v totalitnom režime
•	Obraz sveta v postmodernej národnostnej a svetovej próze
•	Povojnová poézia daného národa
•	Povojnová dráma daného národa
•	Človek hľadá v literatúre zdroj zábavy, napätia a dobrodružstva.
V tematicko-žánrovom rozčlenení súčasnej literatúry sa priamo neurčujú konkrétni spisovatelia a diela, výber sa ponecháva celkom na rozhodnutie vyučujúceho, ktorý bude pri výbere vychádzať z čitateľských preferencií žiakov.
3. Prvý cudzí jazyk
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	v oblasti jazykovej poznať a používať zvukové a grafické (pravopisné) prostriedky daného jazyka, slovnú zásobu včítane vybranej frazeológie v rozsahu daných tematických okruhov, vybrané morfologické a syntaktické javy, základné spôsoby tvorby slov (odvodzovanie a skladanie slov), vybrané javy z oblasti štylistiky,
•	v oblasti pragmatickej používať osvojené jazykové prostriedky v súvislých výpovediach a v obsahových celkoch primerane s komunikatívnym zámerom,
•	s aspektom na strategickú kompetenciu vedieť vhodne reagovať na partnerove podnety, odhadovať významy neznámych výrazov, používať kompenzačné vyjadrovanie, pracovať so slovníkom (prekladovým, výkladovým) a používať iné jazykové príručky a informačné zdroje,
•	v oblasti socio-lingvistickej vedieť komunikovať v rôznych spoločenských úlohách, bežných komunikatívnych situáciách, používať verbálne a neverbálne výrazové prostriedky v súlade so socio-kultúrnym úzusom danej jazykovej oblasti, preukázať všeobecné kompetencie a komunikatívne kompetencie prostredníctvom rečových schopností na základe osvojených jazykových prostriedkov v komunikatívnych situáciách v rámci tematických okruhov, preukázať úroveň receptívnych (vrátane interaktívnych) a produktívnych rečových schopností.
Prehľad obsahových štandardov
Počúvanie s porozumením
Čítanie s porozumením
Písomný prejav
Ústny prejav
Popis obsahových štandardov
Počúvanie s porozumením
Vzdelávanie rozvíja receptívne sluchové spôsobilosti založené na počúvaní s porozumením monologických a dialogických prejavov. Má poskytovať žiakom spôsobilosti aj zrakové so zreteľom na čítanie a prácu so všeobecným a odborným textom. Žiaci si osvoja produktívne ústne rečové spôsobilosti a naučia sa rozprávať o jednoduchých tematických situáciách. Získajú produktívne písomné spôsobilosti pri spracovaní textu v podobe rôznych anotácií, výpiskov, popisov, a pod. Vyučovací proces by mal smerovať aj k prekladu jednoduchých textov. Žiak v prejave prednášanom v cudzom jazyku štandardnou a zreteľnou výslovnosťou globálne rozumie vypočutej správe, pochopí témy, hlavné myšlienky, základné informácie, rozlíši špecifické informácie aj ďalšie dôležité detaily, základné a rozširujúce informácie, rôzne názory a stanoviská, citové zafarbenie, vystihne logickú štruktúru výpovede, vie používať prostriedky komunikačnej stratégie, vie odhadovať významy neznámych výrazov. Patrí do kategórie receptívnych rečových schopností.
Čítanie s porozumením
V rámci vzdelávania sa žiaci naučia používať rôzne jazykové prostriedky, ktoré skvalitnia ich výslovnosť, obohatia slovnú zásobu a jej postupné vytváranie. Žiaci si osvoja základy gramatiky vrátane tvaroslovia a vetnej skladby, grafickú podobu jazyka a jeho pravopis. Žiak v automatickom monologickom, dialogickom alebo kombinovanom texte (rôzne funkčné štýly a slohové útvary) vie zvoliť stratégiu čítania (orientačné, informatívne, študijné čítanie), globálne rozumieť textu, pochopiť tému, vedieť vyhľadať základné informácie, vystihnúť (určiť) špecifické informácie a dôležité detaily, rozlíšiť viacerých hovoriacich, základné a rozširujúce informácie, rôzne názory a stanoviská, citové zafarbenie, funkčný štýl, vystihnúť logickú štruktúru výpovede, používať prostriedky komunikačnej stratégie, odhadovať významy neznámych výrazov, využívať ilustrácie, tabuľky, schémy, používať slovníky, jazykové a iné príručky. Patrí do kategórie receptívnych rečových schopností.
Písomný prejav
Žiaci sa naučia ústne a písomne vyjadrovať vzhľadom k stanoveným témam, formulovať v cudzom jazyku svoje osobné údaje, napísať životopis, popísať domov, voľný čas, jedlo a nápoje, služby, cestovanie, starostlivosť o svoje zdravie, každodenný život, nakupovanie, vzdelávanie, svoju krajinu, prácu a pod. Žiaci získajú a poskytujú informácie v osobnej, verejnej a pracovnej oblasti (nakupovanie cestovných lístkov, tovarov, občerstvenia, organizovanie pracovných stretnutí, rokovanie so zamestnávateľom, objednávanie si služieb, získavanie informácií v informačnom stredisku a na ulici, štylizovanie obchodného alebo osobného listu, písanie blahoželaní, a pod.). Vzdelávanie poskytne vedomosti a zručnosti v oblasti jazykovej funkcie – otvorenie a ukončenie komunikácie, pozdravy, prosby, žiadosti, poďakovania, vyjadrenie súhlasu alebo nesúhlasu, odmietnutie, sklamanie, nádej, obavy, prejav radosti a pod. V písomnom prejave žiak vie zrozumiteľne, v súlade s pravopisnými normami a štylisticky vhodne sformulovať vlastné myšlienky a názory, vyplniť dotazníky a úradné formuláre, napísať pozdrav, blahoželanie, želanie a odpoveď naň, pozvanie (oznámenie) a odpoveď naň, list (súkromný, oficiálny) a odpoveď naň, žiadosť, sťažnosť, reklamáciu, inzerát a odpoveď naň, životopis, poznámky k prečítanému textu (osnovu, anotáciu, tézy, resumé), zápis z rokovania či besedy, rozprávanie, referát na danú tému, úvahu, návod, prácu na danú tému vychádzajúc z cudzojazyčných prameňov, opis osoby (vonkajší vzhľad, charakterové vlastnosti, psychický a fyzický stav), predmetu, miesta, činnosti, situácie, reprodukovať prečítaný alebo vypočutý autentický text (oznam, rozprávanie, opis a pod.), používať kompenzačné vyjadrovanie. Patrí do kategórie produktívnych rečových schopností.
Ústny prejav
Žiak vie jazykovo správne, zrozumiteľne a primerane situácii reagovať v bežných životných situáciách, vyjadriť vlastné názory a myšlienky, začať, udržiavať a ukončiť rozhovor, besedu, diskusiu, telefonický rozhovor, požiadať partnera o vysvetlenie, opísať osobu (vonkajší vzhľad, charakterové vlastnosti, fyzický stav), predmet, miesto, činnosť, situáciu, rozprávať dej v rámci určených tém, predniesť správu alebo referát na určenú alebo zvolenú tému, predniesť naspamäť naučený text (báseň, pieseň). Patrí do kategórie produktívnych rečových schopností.
Poznatky o krajinách študovaného jazyka
Vzdelávanie má poskytovať žiakom poznatky všeobecného a odborného charakteru k lepšiemu poznaniu krajiny príslušnej jazykovej oblasti, jej kultúry, tradícií a spoločenských udalostí. Žiaci získajú informácie o sociokultúrnom prostredí v porovnaní so Slovenskou republikou.

4. Druhý cudzí jazyk
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	v oblasti jazykovej poznať a používať zvukové a grafické (pravopisné) prostriedky daného jazyka, slovnú zásobu včítane vybranej frazeológie v rozsahu daných tematických okruhov, vybrané morfologické a syntaktické javy, základné spôsoby tvorby slov (odvodzovanie a skladanie slov), vybrané javy z oblasti štylistiky,
•	v oblasti pragmatickej používať osvojené jazykové prostriedky v súvislých výpovediach a v obsahových celkoch primerane s komunikatívnym zámerom,
•	s aspektom na strategickú kompetenciu vedieť vhodne reagovať na partnerove podnety, odhadovať významy neznámych výrazov, používať kompenzačné vyjadrovanie, pracovať so slovníkom (prekladovým, výkladovým) a používať iné jazykové príručky a informačné zdroje,
•	v oblasti socio-lingvistickej vedieť komunikovať v rôznych spoločenských úlohách, bežných komunikatívnych situáciách, používať verbálne a neverbálne výrazové prostriedky v súlade so socio-kultúrnym úzusom danej jazykovej oblasti, preukázať všeobecné kompetencie a komunikatívne kompetencie prostredníctvom rečových schopností na základe osvojených jazykových prostriedkov v komunikatívnych situáciách v rámci tematických okruhov, preukázať úroveň receptívnych (vrátane interaktívnych) a produktívnych rečových schopností.
Prehľad obsahových štandardov
Počúvanie s porozumením
Čítanie s porozumením
Písomný prejav
Ústny prejav
Popis obsahových štandardov
Počúvanie s porozumením
Vzdelávanie rozvíja receptívne sluchové spôsobilosti založené na počúvaní s porozumením monologických a dialogických prejavov. Má poskytovať žiakom spôsobilosti aj zrakové so zreteľom na čítanie a prácu so všeobecným a odborným textom. Žiaci si osvoja produktívne ústne rečové spôsobilosti a naučia sa rozprávať o jednoduchých tematických situáciách. Získajú produktívne písomné spôsobilosti pri spracovaní textu v podobe rôznych anotácií, výpiskov, popisov, a pod. Vyučovací proces by mal smerovať aj k prekladu jednoduchých textov. Žiak v prejave prednášanom v cudzom jazyku štandardnou a zreteľnou výslovnosťou globálne rozumie vypočutej správe, pochopí témy, hlavné myšlienky, základné informácie, rozlíši špecifické informácie aj ďalšie dôležité detaily, základné a rozširujúce informácie, rôzne názory a stanoviská, citové zafarbenie, vystihne logickú štruktúru výpovede, vie používať prostriedky komunikačnej stratégie, vie odhadovať významy neznámych výrazov. Patrí do kategórie receptívnych rečových schopností.
Čítanie s porozumením
V rámci vzdelávania sa žiaci naučia používať rôzne jazykové prostriedky, ktoré skvalitnia ich výslovnosť, obohatia slovnú zásobu a jej postupné vytváranie. Žiaci si osvoja základy gramatiky vrátane tvaroslovia a vetnej skladby, grafickú podobu jazyka a jeho pravopis. Žiak v automatickom monologickom, dialogickom alebo kombinovanom texte (rôzne funkčné štýly a slohové útvary) vie zvoliť stratégiu čítania (orientačné, informatívne, študijné čítanie), globálne rozumieť textu, pochopiť tému, vedieť vyhľadať základné informácie, vystihnúť (určiť) špecifické informácie a dôležité detaily, rozlíšiť viacerých hovoriacich, základné a rozširujúce informácie, rôzne názory a stanoviská, citové zafarbenie, funkčný štýl, vystihnúť logickú štruktúru výpovede, používať prostriedky komunikačnej stratégie, odhadovať významy neznámych výrazov, využívať ilustrácie, tabuľky, schémy, používať slovníky, jazykové a iné príručky. Patrí do kategórie receptívnych rečových schopností.
Písomný prejav
Žiaci sa naučia ústne a písomne vyjadrovať vzhľadom k stanoveným témam, formulovať v cudzom jazyku svoje osobné údaje, napísať životopis, popísať domov, voľný čas, jedlo a nápoje, služby, cestovanie, starostlivosť o svoje zdravie, každodenný život, nakupovanie, vzdelávanie, svoju krajinu, prácu a pod. Žiaci získajú a poskytujú informácie v osobnej, verejnej a pracovnej oblasti (nakupovanie cestovných lístkov, tovarov, občerstvenia, organizovanie pracovných stretnutí, rokovanie so zamestnávateľom, objednávanie si služieb, získavanie informácií v informačnom stredisku a na ulici, štylizovanie obchodného alebo osobného listu, písanie blahoželaní, a pod.). Vzdelávanie poskytne vedomosti a zručnosti v oblasti jazykovej funkcie – otvorenie a ukončenie komunikácie, pozdravy, prosby, žiadosti, poďakovania, vyjadrenie súhlasu alebo nesúhlasu, odmietnutie, sklamanie, nádej, obavy, prejav radosti a pod. V písomnom prejave žiak vie zrozumiteľne, v súlade s pravopisnými normami a štylisticky vhodne sformulovať vlastné myšlienky a názory, vyplniť dotazníky a úradné formuláre, napísať pozdrav, blahoželanie, želanie a odpoveď naň, pozvanie (oznámenie) a odpoveď naň, list (súkromný, oficiálny) poznámky k prečítanému textu (osnovu, anotáciu, tézy, resumé), zápis z rokovania či besedy, rozprávanie, referát na danú tému, úvahu, návod, prácu na danú tému vychádzajúc z cudzojazyčných prameňov, opis osoby (vonkajší vzhľad, charakterové vlastnosti, psychický a fyzický stav), predmetu, miesta, činnosti, situácie, reprodukovať prečítaný alebo vypočutý autentický text (oznam, rozprávanie, opis a pod.), používať kompenzačné vyjadrovanie. Patrí do kategórie produktívnych rečových schopností.
Ústny prejav
Žiak vie jazykovo správne, zrozumiteľne a primerane situácii reagovať v bežných životných situáciách, vyjadriť vlastné názory a myšlienky, začať, udržiavať a ukončiť rozhovor, besedu, diskusiu, telefonický rozhovor, požiadať partnera o vysvetlenie, opísať osobu (vonkajší vzhľad, charakterové vlastnosti, fyzický stav), predmet, miesto, činnosť, situáciu, rozprávať dej v rámci určených tém, predniesť správu alebo referát na určenú alebo zvolenú tému, predniesť naspamäť naučený text (báseň, pieseň). Patrí do kategórie produktívnych rečových schopností.
Poznatky o krajinách študovaného jazyka
Vzdelávanie má poskytovať žiakom poznatky všeobecného a odborného charakteru k lepšiemu poznaniu krajiny príslušnej jazykovej oblasti, jej kultúry, tradícií a spoločenských udalostí. Žiaci získajú informácie o sociokultúrnom prostredí v porovnaní so Slovenskou republikou.
	7.4.2. Človek a príroda
Charakteristika vzdelávacej oblasti
Porozumenie podstate javov a procesov si vyžaduje interdisciplinárny prístup, a preto aj úzku spoluprácu s chémiou, fyzikou, biológiou a ekológiou. Okrem rozvíjania pozitívneho vzťahu k prírodným vedám sú prírodovedné poznatky interpretované ako neoddeliteľná a nezastupiteľná súčasť kultúry ľudstva. V procese vzdelávania sa má žiakom sprostredkovať poznanie, že neexistujú bariéry medzi jednotlivými úrovňami organizácie prírody a odhaľovanie jej zákonitostí je možné len prostredníctvom koordinovanej spolupráce všetkých prírodovedných odborov.
Formy aktívneho poznávania a systematického bádania vo fyzike sú si v metódach a prostriedkoch výskumnej činnosti príbuzné s ostatnými prírodovednými disciplínami. Každý žiak dostane také vedomosti, zručnosti a kompetencie, ktoré z neho spravia prírodovedne gramotného jedinca tak, aby vedel použiť a aplikovať získané poznatky na efektívne riešenie komplexných odborných predmetov. Pri výučbe bude pozornosť venovaná samostatnej práci žiakov, aktivizujúcim formám ako sú diskusia, brainstorming, vytváranie logických schém a pojmových máp a práca s informáciami.
Okrem osvojovania si nových poznatkov fyzikálne vzdelávanie poskytne žiakom možnosť získania informácií o tom, ako súvisí rozvoj prírodných vied s rozvojom techniky, technológií a so spôsobom života spoločnosti. Počas výučby chémie žiaci získajú a rozšíria si informácie o stavbe, zložení a vytvorení hmoty, odbornom zaobchádzaní s chemickými látkami, o chemických reakciách. Oboznámia sa s významom chemickej vedy, chemického priemyslu, dôležitostí povolaní v oblasti chémie a ich významu pre spoločnosť, hospodárstvo a prírodu. Budú podporovaní v tom, aby rozumne zaobchádzali s prírodnými zdrojmi, chemikáliami, aby svoje poznatky overovali formou experimentov. Biológia a ekológia poskytnú v rámci ŠVP informácie o základnom systéme živej prírody ako predpokladu formovania prírodovednej gramotnosti žiakov. Ťažiskom budú poznatky o organizmoch ako systémoch, ktoré žijú v dynamickej rovnováhe so svojím prostredím, o javoch a procesoch, ktoré v živej prírode prebiehajú, poznatky o živých organizmoch vo vzťahu k človeku a poznatky o ľudskom tele. Program je koncipovaný tak, aby bolo možné čo najviac využívať moderné didaktické metódy, formy a prostriedky, ktoré okrem maximálnej názornosti budú podporovať samostatnosť a kreativitu žiakov pri práci s informáciami a rozvíjať schopnosť  získané poznatky aplikovať v odborných predmetoch. Poznanie zákonov riadenia živej prírody je základom pochopenia jej fungovania ako celku a predpokladom formovania vzťahu k nej a zodpovedného prístupu k okolitému svetu a k sebe samému.
Prírodovedné vzdelávanie môže škola realizovať buď ako samostatné vyučovacie predmety/moduly alebo integrovane v závislosti od charakteru odboru a podmienok školy. O zaradení prírodovednej zložky vzdelávania do vyučovacieho procesu rozhodne škola.
Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	cieľavedome pozorovať prírodné javy, vlastnosti látok a ich premeny,
•	samostatne aj v skupine žiakov riešiť jednoduché problémové prírodovedné situácie, zaobstarať si potrebné informácie na ich zvládnutie, hľadať aj alternatívne cesty vedúce k správnemu riešeniu problémov, dokázať nájsť chybu a korigovať svoje názory a konanie,
•	rozlišovať fyzikálnu a chemickú realitu, fyzikálny a chemický model,
•	vedieť opísať osvojené prírodovedné poznatky a vzťahy medzi nimi, používať správnu terminológiu a symboliku, porozumieť prírodným zákonom,
•	samostatne pracovať s fyzikálnymi vzťahmi a chemickými rovnicami, príslušnými jednotkami, grafmi a diagramami, chápať funkčné závislosti a tieto schopnosti uplatniť na riešenie náročnejších úloh,
•	ovládať fyzikálne a chemické laboratórne techniky, samostatne robiť laboratórne práce podľa písomných návodov (vrátane výpočtov, interpretácie výsledkov a vypracovania záznamu o práci),
•	aplikovať získané prírodovedné poznatky i mimo oblasti prírodných vied (napr. v odbornom vzdelávaní, praxi, každodennom živote),
•	aktívne ovládať základné postupy bezpečnej práce s elektrickým prúdom aj chemickými látkami, poskytnúť najnutnejšiu prvú pomoc pri úraze elektrickým prúdom, popáleninách a poleptaním kyselinou alebo hydroxidom, poznať využitie bežných látok v priemysle, poľnohospodárstve a v každodennom živote a ich vplyv na zdravie človeka a životné prostredie.

Prehľad obsahových štandardov
Formy a príčiny mechanického pohybu
Štruktúra a vlastnosti látok
Elektrické a magnetické javy
Svetlo a žiarenie
Atómy, molekuly a periodická sústava prvkov
Priebeh chemických reakcií
Prvky a ich zlúčeniny
Organické zlúčeniny
Deje v živých sústavách
Človek a životné prostredie
Popis obsahových štandardov
Formy a príčiny mechanického pohybu
Učivo umožňuje žiakom naučiť sa vyjadrovať fyzikálne vlastnosti hmotných objektov prostredníctvom fyzikálnych veličín, získať zručnosť aktívne používať jednotky SI. Žiaci získavajú poznatky o mechanickom pohybe a jeho príčinách postupne od priamočiarych pohybov cez krivočiary pohyb až k mechanickému kmitaniu a vlneniu. Rozširujú si poznatky o vzťahu sily a pohybu, oboznamujú sa s Newtonovými pohybovými zákonmi, s existenciou trecích a odporových síl. Učia sa chápať pohyb ako základný prejav existencie hmoty, súvislosť mechanického pohybu s mechanickou energiou, jej premeny, jej vzťah s mechanickou prácou. Svoje poznatky vyvodzujú z experimentov a zákony formulujú slovne i matematicky. Žiaci si rozširujú a prehlbujú svoje poznatky o tlaku v tekutinách vyvolanom vonkajšou silou, učia sa aplikovať Pascalov a Archimedov zákon pri riešení úloh, oboznamujú sa s prúdením kvapalín, chápu Bernoulliho rovnicu ako zákon zachovania mechanickej energie prúdiacej ideálnej kvapaliny, vedia vysvetliť činnosť rozprašovačov.
Štruktúra a vlastnosti látok
Žiaci sa učia chápať mechanické a tepelné vlastnosti látok rôzneho skupenstva v závislosti od ich štruktúry, uvažovať v pojmoch a predstavách súčasnej fyziky, prenikať hlbšie do podstaty skúmaných fyzikálnych dejov, poznávať zákony a vzťahy, ktorými sa tepelné deje riadia, chápať ich využitie v odbornej praxi i v bežnom živote, orientovať sa v ekologickej problematike. Žiaci si rozširujú svoje poznatky o časticovom zložení látok, osvoja si pojem vnútornej energie sústavy a spôsoby jej zmien. Rozlišujú pojmy teplo a teplota, skúmajú energetickú bilanciu tepelnej výmeny medzi telesami a na praktických príkladoch získavajú poznatky o teplotnej rozťažnosti pevných a kvapalných látok.
Elektrické a magnetické javy
Téma rozširuje a prehlbuje poznatky žiakov o silových poliach a vlastnostiach látok. Žiaci pochopia fyzikálnu podstatu elektrických a magnetických javov, elektrického prúdu v pevných, kvapalných a plynných látkach. Žiaci získajú praktické a teoretické poznatky o magnetickom poli, jeho pôsobení na vodič s prúdom, vznik striedavého napätia a prúdu na základe pochopenia javov elektromagnetickej indukcie. Učivo je zamerané na získanie poznatkov potrebných na obsluhu elektrotechnických zariadení a z hľadiska bezpečnosti práce s elektrickým prúdom. Žiaci si utvoria predstavu o elektromagnetickom vlnení ako fyzikálnom deji, s ktorým sa v praxi stretávajú v podobe rozhlasového a televízneho signálu a svetla.

Svetlo a žiarenie
Učivo žiakov zoznamuje s optickými javmi a ich zákonitosťami, vedie ich k zisteniu, že zákony, platné pre mechanické vlnenie, platia aj pre optické žiarenie, avšak že zároveň existujú optické javy, ktoré sa nedajú podľa tejto teórie vysvetliť. To znamená, že na vysvetlenie svetelných javov existujú dve teórie, ktoré sa nevylučujú, ale dopĺňajú. Téma má filozofický akcent, pretože formuje predstavy žiakov o súčasnom fyzikálnom obraze sveta.
Atómy, molekuly a periodická sústava prvkov
Učivo o periodickej sústave prvkov, stavbe atómu, usporiadaní valenčných elektrónov a typoch väzieb umožňuje žiakovi porozumieť príčinnému vzťahu medzi vnútornou štruktúrou látok a ich vlastnosťami. Tým vznikne globálny pohľad na stavbu látok. Žiaci sa zoznamujú so zložením atómového jadra a so spôsobmi získavania jadrovej energie, s možnosťami jej využitia i zneužitia. Učivo má výrazný filozofický a etický akcent – zodpovednosť ľudstva za osud planéty.
Priebeh chemických reakcií
Učivo prispieva k porozumeniu zákonitostí chemických reakcií predovšetkým na kvalitatívnej aj kvantitatívnej úrovni, ich priebehu a faktorov, ktoré ich ovplyvňujú. S ohľadom na prípravnú funkciu učiva spočíva ťažisko okruhu aj vo zvládnutí chemickej terminológie, vo vyjadrovaní zloženia látok a ich roztokov. Žiaci sa učia charakterizovať a rozlišovať základné typy chemických reakcií a zvládnuť ich vyjadrenia formou chemických rovníc. Žiaci vedia vysvetliť tepelné zafarbenie reakcií a faktory, ktoré ovplyvňujú ich rýchlosť. Získajú aj praktické zručnosti, napríklad pri príprave roztokov požadovaného zloženia, sledovaní priebehu chemických reakcií a pod.
Prvky a ich zlúčeniny
Učivo poskytuje žiakom prehľad o systéme anorganických látok. Žiaci sa učia aplikovať na vybraných príkladoch poznatky osvojené v 5. a 6. okruhu, napríklad o skupinových vlastnostiach prvkov a ich zlúčenín, vzťahu medzi štruktúrou a vlastnosťami látok. Žiaci získavajú konkrétne vedomosti a zručnosti o výskyte a vlastnostiach, výrobe a použití chemických prvkov a ich anorganických zlúčenín dôležitých pre prax a bežný život. Učivo (napríklad voda, ozón, kovy) dáva priestor na ekologickú výchovu a výchovu k ochrane zdravia. V priamej väzbe na požiadavky odbornej zložky vzdelania žiaci získavajú praktické zručnosti na prácu s anorganickými látkami.
Organické zlúčeniny
Učivo poskytuje žiakom konkrétne vedomosti a zručnosti spojené so systémom organických zlúčenín a ich špecifikom, s výskytom, vlastnosťami, výrobou a použitím organických látok významných z hľadiska odboru, bežného života, ekológie a zdravého spôsobu života. Žiaci sa naučia odvodzovať vzorce a názvy organických zlúčenín a opísať ich štruktúru. Žiaci si osvoja zručnosti pre manipuláciu s organickými látkami (napríklad rozpúšťadlami) z hľadiska bezpečnosti práce a ochrany zdravia.
Deje v živých sústavách
Učivo rozvíja vedomosti a zručnosti žiakov o zložení, výskyte a biologických funkciách najdôležitejších prírodných látok ( bielkovín, sacharidov, tukov, vitamínov, hormónov, nukleových kyselín atď.) a napomáha porozumeniu podstaty dejov prebiehajúcich v živých organizmoch. Tento obsahový okruh prispieva k pochopeniu základov ekológie a správnej životosprávy.

Človek a životné prostredie
Učivo tohto obsahového okruhu poskytuje žiakom nevyhnutné poznatky o biológii a ekológii, z ktorých bude vychádzať ekologická výchova a vzdelávanie v ďalších, najmä odborných predmetoch. Žiaci si rozšíria základné informácie o jednotnom základe života, o dedičnosti a premenlivosti, charakteristike rastlín a živočíchov ako celku a získavajú základné poznatky o ekológii dôležité pre ekosystém človeka a vzťahy človeka k životnému prostrediu pri zohľadnení regionálnych a profesijných zvláštností.
7.4.3. Človek, hodnoty a spoločnosť

Charakteristika vzdelávacej oblasti
Vzdelávacia oblasť Človek, hodnoty a spoločnosť rozvíja osobnosť človeka s vlastnou identitou a hodnotovou orientáciou, v ktorej sa prelínajú úcta k človeku, k prírode, spolupráca, národné hodnoty. Vychováva k vlastenectvu a posilňuje rešpekt k základným princípom demokracie a tolerancie. Pripravuje mladých ľudí pre život v harmonických a stabilných vzťahoch v rodine, na pracovisku, medzi spoločenskými skupinami, v národe, medzi národmi. Cieľom etickej výchovy ako povinne voliteľného predmetu je vysvetliť základné etické postoje a spôsobilosti, ako sú sebaovládanie, pozitívne hodnotenie seba samého a druhých, komunikačné zručnosti, tvorivé riešenie medziľudských vzťahov, súvislosti medzi hodnotami a normami. Zameriava sa na princípy náboženskej a ateistickej etiky, princípy pochopenia a tolerovania správania spoluobčanov a spolužiakov, hodnoty a etické normy súvisiace so životom a zdravím, rodinným životom, rodičovstvom a sexualitou, ekonomickým životom a prácou v povolaní. Náuka o spoločnosti preferuje aktívne občianstvo, rôzne postupy k riešeniu problémov každodennej praxe, pochopenie zložitosti sociálnych vzťahov, uvedomenie si hodnoty vzdelania a vzdelanostnej mobility. Vzdelávacia oblasť má v odbornom školstve výraznú antropocentrickú orientáciu a to v stanovení cieľov, ďalej v obsahu a rozsahu učiva a takisto pri voľbe prostriedkov, foriem a metód práce vo výučbe. Oblasť vzdelávania obsahuje učivo z rôznych humanitných a sociálnovedných disciplín, ako sú psychológia, sociálna psychológia, sociológia, politológia, teória štátu a práva, ekonómia, etika, estetika, náboženská výchova, filozofia, história, a čiastočne i geografia. Na 3. stupni vzdelania sú rozdiely v proporciách medzi cieľmi kognitívnymi (vedomosti, zručnosti) a cieľmi socioefektívnymi (záujmy, postoje, hodnotová orientácia) zdôraznené najviac, vedomosti a zručnosti nutné, aby bolo vôbec možné naplniť formatívne ciele. Výchova k estetickému vnímaniu tvorí pre svoj syntetický charakter a špecifický obsah dôležitú súčasť všeobecnej vzdelanosti. Podieľa sa na kultivácii človeka, na schopnosti plne prežiť život, má poznávaciu, integračnú a kreatívnu funkciu, pripravuje človeka na život aj pracovný proces, na vytváranie materiálnych a kultúrnych hodnôt, pomáha pri hodnotovej a vkusovej orientácii a pri formovaní postojov človeka. Umožňuje zážitkové učenie vnímaného u aktívneho poslucháča hudby, návštevníka galérií a divadiel. Rozvíja estetické cítenie žiaka v umeleckej oblasti a prostredníctvom poznávania konkrétnych umeleckých diel hudobných, výtvarných a literárnych a ich žánrov. Vzdelávacia oblasť rozvíja zručnosti a vedomosti získané na základnej škole na vyššej intelektuálnej úrovni, pričom východiskom je veku primeraný zážitok z hudby, výtvarného a literárneho diela, ktoré žiak dokáže verbalizovať. Jednotlivé druhy umenia vedú v konečnom dôsledku k pozitívnemu svetonázoru a k úcte k životu vôbec.
Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.

Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	chápať nutnosť svojho úspešného zapojenia sa do spoločenskej deľby práce a oceniť prospešnosť získavania nových spôsobilostí po celý čas života,
•	ovládať schopnosti potrebné na sebapoznanie a sebavýchovu, snažiť sa ich uplatňovať v živote,
•	mať základné sociálne návyky potrebné na styk s ľuďmi a prakticky uplatňovať pri styku s ľuďmi spoločensky uznávané normy,
•	poučiť sa o zodpovednej voľbe životného partnera a zodpovednom manželstve a rodičovstve,
•	získať základné vedomosti o rovnosti rás, národov, etnických skupín a vedomosti o potrebe náboženskej tolerancie,
•	uvedomovať si svoju národnú príslušnosť a svoje ľudské práva, mať ochotu rešpektovať práva iných ľudí,
•	chápať princípy fungovania demokratickej spoločnosti a postupy, ako sa občan môže aktívne zapojiť do politického rozhodovania a ovplyvňovať verejné záležitosti na rôznych úrovniach (štát – región – obec),
•	mať predpoklady na aktívne občianske správanie a konanie,
•	oboznámiť sa s potrebou zodpovedného mravného rozhodovania a mať ochotu riadiť sa všeobecne uznávanými zásadami a normami, ktoré ľudská spoločnosť kodifikovala,
•	porozumieť problémom súčasného sveta na základe poznania ich historických koreňov, mať na to potrebné vedomosti a schopnosti zo všeobecných a slovenských dejín,
•	chápať postavenie človeka vo svete a uvedomovať si zodpovednosť človeka za svet a ľudskú civilizáciu,
•	v praxi uplatňovať humanitné zásady vzťahov medzi ľuďmi a ekologické zásady vo vzťahu k životnému prostrediu a dokonalejšiu orientáciu pri posudzovaní a hodnotení javov ľudského a občianskeho života,
•	zaujímať k týmto javom stanovisko a diskutovať o ňom, prípadne svoje názory a postoje v diskusii korigovať,
•	mať pozitívnu hodnotovú orientáciu, nachádzať kultúrny spôsob života a hodnotný zmysel života,
•	byť prínosom pre ľudské spoločenstvo (v rodine, obci, regióne, štáte), nie záťažou pre spoločnosť,
•	orientovať sa v estetických objektoch a umeleckých dielach na základe skúseností a zážitkov, mať vytvorené predpoklady pre estetické vnímanie skutočnosti,
•	chápať umenie ako špecifickú výpoveď umelca, chápať prínos umenia a umeleckého zážitku ako dôležitú súčasť života človeka, vedome vyhľadávať a zúčastňovať sa kultúrnych a umeleckých podujatí, vedieť vyjadriť verbálne svoj kultúrny zážitok, vyjadriť vlastný názor a obhájiť ho,
•	zatriediť konkrétne umelecké diela podľa základných druhov a žánrov, samostatne diskutovať o ich obsahu a forme,
•	vytvoriť si pozitívny vzťah ku kultúrnym hodnotám, prírode a životnému prostrediu a aktívne sa podieľať na ich ochrane.
Prehľad obsahových štandardov
Úvod do spoločenskovedného vzdelávania. Psychológia osobnosti
Sociálna psychológia a základy komunikácie
Demokracia a jej fungovanie
Dejepis
Mravné rozhodovanie človeka. Človek a právne vzťahy
Vplyv hospodárskych podmienok na život človeka. Zmysel a spôsob života
Filozoficko-etické základy hľadania zmyslu života
Estetika životného prostredia
Ľudové a regionálne umenie
Aplikácia poznatkov z umenia a kultúry do života
Popis obsahových štandardov
Úvod do spoločenskovedného vzdelania. Psychológia osobnosti.
Vzdelávací okruh má žiakov motivovať k získaniu nových vedomostí k rozvíjaniu schopností, aby sa aktívne uplatnili v živote a zabezpečili si pre seba a svoju rodinu životné prostriedky. Žiaci sa zoznámia s technikou učenia sa a dostanú praktický návod na prípravu na výučbu. Poznatky zo psychológie osobnosti napomáhajú žiakom poznať vlastnú osobnosť a vyrovnávať sa so zmenami, ktoré sú pre ich vek typické, odhaľovať psychické diania predovšetkým vo vlastnej osobnosti, porozumieť im, čo by malo viesť k ich sebauvedomeniu a následnej sebavýchove.
Sociálna psychológia a základy komunikácie
Obsahový okruh oboznamuje žiakov so sociálnym prostredím a sociálnou interakciou. Učí žiakov nadväzovať kontakt s ľuďmi, aby boli schopní počúvať ľudí a porozumieť im, komunikovať s nimi. Ďalej je sem zaradená problematika socializácie, sociálnych skupín, sociálnych rôl a sociálneho statusu. Žiaci sa zoznamujú s rôznymi ľudskými vzťahmi podriadenosti a nadriadenosti (medzi vrstovníkmi, v rodine, v škole, na pracovisku, ....). Uvedomujú si nutnosť regulovať správanie, aby často nedochádzalo ku konfliktom a k napätiu medzi ľuďmi. Prakticky si precvičia zásady spoločenského správania.
Demokracia a jej fungovanie
Obsahový okruh pomáha žiakom pochopiť podstatu demokracie. Učivo obsahuje základné informácie o ústave SR, o voľbách a politických stranách, o rôznych druhoch zastupiteľských zborov (parlament, regióny, obce). Žiaci poznajú nutnosť prevencie konfliktov i umenie riešiť konflikty. Žiaci si budú prakticky nacvičovať demokratické prístupy k dianiu v triede, v činnosti školskej samosprávy, záujmových organizáciách a pod.
Dejepis
Vzdelávací okruh tvorí učivo zo slovenských a všeobecných dejín. Je vybrané tak, aby žiaci mohli lepšie porozumieť súčasnosti, preto sa hlavný dôraz kladie na najnovšie dejiny až do súčasnosti. Obdobie praveku nie je zaradené vôbec, starovek a stredovek je zameraný na život ľudí a na ich odkaz dnešku. Zo všeobecných dejín je zaradené do dejepisu to, čo znamenalo významnú zmenu s veľkým dosahom (svetovým alebo európskym), ďalej to, čo výrazne ovplyvnilo naše dejiny a takisto to, čo patrilo k základnému „ kultúrnemu vybaveniu“ človeka dnešnej doby. Zastúpenie politických, hospodárskych, sociálnych a kultúrnych dejín v jednotlivých historických epochách je rozdielne, pretože ho určujú zámery, ktoré sme si pre obsahový okruh dejepis stanovili. Žiak má poznať, akým historickým vývinom vznikala dnešná podoba spoločnosti, aby sa lepšie orientoval v súčasnosti. Výučba má posilniť žiakovo vedomie národnej príslušnosti, prispieť k jeho mravnému vybaveniu a k príprave na občiansky život v demokratickej spoločnosti. Dejepis má žiaka viesť k oceňovaniu kultúrnych historických pamiatok, ku starostlivosti o ne, a takisto o životné prostredie. Žiak nemá mať len vedomosti, ale má získať a prehĺbiť si rad schopností, napríklad schopnosti čerpať informácie z rôznych zdrojov, zhromažďovať ich, porovnávať, triediť, interpretovať, spracovávať do referátov, výkladov, pripravovať diskusiu.
Mravné rozhodovanie človeka. Človek a právne vzťahy.
Žiaci poznajú nutnosť zodpovedného mravného rozhodovania (okruh zahŕňa učivo o etických otázkach dobra - zla, lásky - nenávisti, násilia - slobody, zločinnosti, o vine a odčinení viny a o treste). Ďalej je sem zaradené učivo o ľudských právach prirodzených a dohodnutých, o právnej regulácii života spoločnosti, o právnych vzťahoch medzi občanmi v rodine, o ochrane zdravia, života a majetku (právo občianske, správne, pracovné, hospodárske). Žiaci sa zoznámia s nezávislosťou súdov a polície, získajú vedomosti o funkciách štátneho zastupiteľstva, advokácie a notárstiev. Porozumejú rozdielom medzi trestnými činmi a priestupkami. Poznajú hlavné príčiny kriminality mládeže. Budú vedieť rešpektovať práva (prevencia kriminality). Obsahový okruh uzatvára učivo o zodpovednosti človeka za seba, svoju rodinu (výchova detí a prostredie, ktoré ho obklopuje).
Vplyv hospodárskych podmienok na život človeka. Zmysel a spôsob života
Žiaci si pomocou učiva uvedomia, ako majetok a bohatstvo ovplyvňuje spôsob života ľudí. Poznajú rozdiel medzi podnikaním a zamestnaním. Uvedomia si zásady súkromného podnikania, kvalitu a korektnosť. Poznajú rôzne sociálne triedy s rozdielnym spôsobom života. Ďalšia časť obsahového okruhu ukáže, ako pôsobí trhová ekonomika na život rodín. Žiaci sa zoznámia so sociálnou politikou a sociálnou starostlivosťou štátu a neštátnych inštitúcií. Poznajú úlohu odborov v demokratickej spoločnosti.
Filozoficko-etické zásady hľadania zmyslu života
Žiaci sa oboznámia so sociálnou politikou a významom filozofie a s otázkou vzťahu človeka k svetu. Budú uvažovať o pravde ako o filozofickom probléme a o nefilozofickom chápaní pravdy (v politike, terminológii atď.). Ďalej okruh obsahuje otázky slobody a nutnosti v ľudskom konaní a problematiku hodnôt. Obsahový okruh povedie žiakov k premýšľaniu o šťastí v ľudskom živote (spisovatelia a iní umelci, vedci, významné osobnosti o šťastí), aby pochopili, aký môže mať zmysel a prečo má mať každý život rád. Okruh má ťažisko v otázkach praktickej etiky (základná slušnosť, poctivosť, mravná zodpovednosť v bežných a v medzných situáciách).
Estetika životného prostredia
V obsahovom okruhu sú témy: príroda ako inšpiračný zdroj umenia, človek medzi ľuďmi, medziľudská komunikácia v každodennom styku, človek v predmetnom prostredí, úžitkové umenie, dizajn, interiérová kultúra, kultúra odievania, kultúra a estetika práce, vzťah techniky a umenia. Žiaci sa oboznámia so zmenou estetických noriem v historickom priereze a naučia sa ich aplikovať v každodennej praxi. Žiaci sa naučia usilovať sa o vytvorenie vlastného estetického hodnotového systému (krása, vkus).
Ľudové a regionálne umenie
Témy: architektúra, výtvarné umenie, ľudová slovesnosť, oblasti ľudovej kultúry na Slovensku, uchovávanie ľudových tradícií – skanzeny, umelecko-remeselné dielne. Cieľom okruhu je, aby žiaci pochopili špecifickosť a význam ľudového umenia v národnej kultúre a oboznámili sa s materiálmi a technikami. Dôležité je vysvetliť vzťah profesionálneho umenia, ľudového umenia a insitného prejavu.
Aplikácia poznatkov z umenia a kultúry do života
Naučiť sa hľadať paralely v umení a kultúre, navštevovať kultúrne podujatia, prezentovať individuálne aktivity, organizovať zábavné podujatie v škole i mimo nej, orientovať sa v oblasti módy a vkusu, módnych trendov, farebných harmónií, rozvíjať kultúru správania a medziľudských vzťahov.
7.4.4. Matematika a práca s informáciami

Charakteristika vzdelávacej oblasti
Matematické vzdelávanie v odbornom školstve má svoje významné miesto, nakoľko v jednotlivých odboroch plní popri funkcii všeobecného vzdelávania aj prípravnú funkciu pre odbornú zložku vzdelávania. Všeobecným cieľom matematického vzdelávania je výchova premýšľavého človeka, ktorý bude vedieť používať matematiku v rôznych životných situáciách (v odbornej zložke vzdelávania, v ďalšom štúdiu, v osobnom živote, budúcom zamestnaní, voľnom čase, a pod.). Učivo prezentuje obsah matematického vzdelávania pre ISCED 3A. V tých študijných odboroch, ktoré majú vyššie nároky na matematické vzdelávanie vo vzťahu k danému odboru štúdia, môže škola vo svojom ŠkVP rozšíriť matematické vzdelávanie v súlade s náročnosťou odboru (pri riešení praktických úloh, štatistiku, a pod.). Matematické vzdelávanie je významnou súčasťou všeobecnej vzdelanosti. Vedie žiakov k pochopeniu kvantitatívnych vzťahov v prírode i spoločnosti, vybavuje poznatkami užitočnými v každodennom živote aj pre chápanie technických alebo ekonomických súvislostí a pre odborné vzdelávanie. Matematické vzdelávanie sa výdatne podieľa na rozvoji samostatného a logického myslenia. Matematické vzdelávanie poskytuje žiakom ucelený systém poznatkov, ktoré im umožňujú štúdium daného odboru i uplatnenie v praxi a slúži ako základ pre ich ďalšie vzdelávanie. Matematika učí žiakov schopnosti aplikovať získané vedomosti a zručnosti pri riešení úloh z praxe, potrebe overovať správnosť získaného výsledku, používať pri spracovaní úloh dostupné komunikačné technológie. Okrem všeobecného základu cieľom vyučovania matematiky v stredných odborných školách je poskytnúť žiakom vedomosti a zručnosti potrebné na úspešné zvládnutie odborných predmetov príslušného študijného odboru a pre výkon ich budúceho povolania. Na to je potrebné, aby žiaci získali pozitívny vzťah k matematike a primerané vedomosti z oblasti algebry, planimetrie, stereometrie, vrátane použitia analytickej metódy, zo základov matematickej analýzy, z kombinatoriky a zo základov teórie pravdepodobnosti a štatistiky. Cieľom vzdelávania v informačných technológiách je naučiť žiakov pracovať s informáciami. Žiaci pochopia základom informačných technológií a naučia sa na užívateľskej úrovni používať operačný systém, kancelársky software a pracovať s bežným aplikačným programovým vybavením vrátane špecifického programového vybavenia, ktoré sa používa v príslušnej odbornej oblasti. Na účely stanovenia výkonových a obsahových štandardov je potrebné používať ŠVP Informačné technológie. Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.

Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	rozumieť matematickej terminológii a symbolike (množinovému jazyku a pojmom z matematickej logiky) a správne ju interpretovať a používať z nariadení, zákonov, vyhlášok a matematiky,
•	rozumieť základným matematickým pojmom a vzťahom medzi nimi, obsahom základných definícií a viet,
•	vyhľadávať, hodnotiť, triediť, používať matematické informácie v bežných profesných situáciách a používať pritom výpočtovú techniku a prístupné informačné a komunikačné technológie,
•	osvojiť si vyskytujúce sa pojmy, vzťahy a súvislosti medzi nimi, osvojiť si postupy používané pri riešení úloh z praxe,
•	previesť reálny problém na matematickú úlohu,
•	ovládať základné poznatky o číselných oboroch, výrazoch, mocninách, rovniciach, nerovniciach, funkciách, planimetrii a geometrii, orientovať sa v grafickom vyjadrení funkčnej závislosti,
•	prevádzať numerické a grafické riešenia, vedieť pracovať s kalkulátorom,
•	používať algoritmy v riešení algebraických i geometrických úloh,
•	aplikovať matematické poznatky pri riešení úloh z odbornej a hospodárskej praxe,
•	vedieť určiť bežné geometrické útvary a prevádzať jednotky,
•	kriticky vyhodnocovať informácie kvantitatívneho charakteru získané z rôznych zdrojov – grafov, diagramov, tabuliek, správne sa matematicky vyjadrovať,
•	orientovať sa v aplikačných softwaroch využívaných v praxi,
•	ovládať obsluhu periférnych zariadení potrebných pre prácu s aplikačnými programami.
Prehľad obsahových štandardov
Čísla, premenné, výrazy
Rovnice, nerovnice a ich sústavy
Funkcie
Geometria
Kombinatorika a teória pravdepodobnosti
Základy štatistiky

Popis obsahových štandardov
Čísla, premenné, výrazy
V priebehu štúdia sa rozvíja a upevňuje pojem reálneho čísla, najmä v súvislosti s rozšírením pojmu mocniny a o mocniny s racionálnym exponentom. Poznatky zo základnej školy o výrazoch sa doplnia o rôzne druhy úprav kvadratického trojčlena a o rozvíjanie schopnosti vhodnej voľby premennej pri matematizácii reálnej situácie, pri úprave výrazov na tvar vhodný na výpočet hodnôt výrazu prostriedkami výpočtovej techniky a na vyjadrenie vybranej premennej z daného vzťahu (vzorca).
Rovnice, nerovnice a ich sústavy
V tomto obsahovom okruhu sa riešia rôzne typy rovníc a nerovníc s dôrazom na pochopenie logickej podstaty riešenia. Je potrebné získať kvalitné schopnosti pri riešení jednoduchých rovníc a nerovníc a pri riešení zložitých rovníc a nerovníc vedieť používať prístupné informačné technológie (existujúci didaktický voľný software).
Funkcie a ich priebeh
Žiaci sa učia rozlišovať základné okruhy funkcií a funkčných závislostí a riešiť príslušné typy rovníc (výpočtom i graficky). Žiaci rozumejú obsahu pojmu funkcia, vedia určiť jej definičný obor i obor hodnôt, zostrojiť graf a uviesť niektoré jej vlastnosti.
Geometria
V základnom učive je zastúpená rovinná aj priestorová geometria. Hlavný dôraz sa kladie na budovanie predstavivosti s využitím riešenia problémových úloh z praxe. Pozornosť sa venuje rozvoju schopnosti používať pri riešení geometrických problémov algebraické metódy. Okruh učí žiakov aplikovať na jednoduchých úlohách vlastnosti zhodných a podobných zobrazení a využívať zhodnosť a podobnosť trojuholníkov pri riešení príkladov z odbornej praxe.
Kombinatorika a teória pravdepodobnosti
Učivo napomáha rozvoj kombinatorického myslenia a zoznamuje žiakov s pojmami variácie, permutácie, kombinácie a ich aplikáciami na praktických úlohách. V kombinatorike sa má predovšetkým kultivovať schopnosť systémovo spracovávať rozsiahle súbory dát a organizovať svoju činnosť algoritmicky. V tomto okruhu nie je základ v zavádzaní vzorcov a pojmového aparátu, ale v systéme vypisovania možností.
Základy štatistiky
Učivo je volené tak, aby žiaci vedeli spracovať bežné štatistické informácie zo života (tlač, ...). V štatistike je potrebné, aby sa žiaci naučili spracovať štatistický súbor pomocou výpočtovej techniky a vedieť výsledky spracovania primerane interpretovať.
Práca s údajmi a informáciami
Žiaci vyhľadávajú, vyhodnocujú a spracúvajú informácie a údaje. Získavajú a osvoja si základné praktické činnosti s aplikáciami, s prezentačným softwarom, s kancelárskym a grafickým softwarom a získané poznatky môžu interpretovať prostredníctvom diagramov, grafov a prezentácií obsahovo zameraných pre daný odbor štúdia.
7.4.5. Zdravie a pohyb
Charakteristika vzdelávacej oblasti
Vzdelávacia oblasť Zdravie a pohyb vytvára priestor na uvedomenie si potreby celoživotnej starostlivosti žiakov o svoje zdravie, na osvojenie si teoretických vedomostí a praktických skúseností o výchove k zdraviu prostredníctvom pohybových aktivít, telesnej výchovy a športovej činnosti. Poskytuje základné informácie o biologických, fyzických, pohybových psychologických a sociálnych základoch zdravého životného štýlu. Žiak získa kompetencie, ktoré súvisia s poznaním a starostlivosťou o vlastné telo, pohybový rozvoj, zdatnosť a zdravie, ktoré určujú kvalitu budúceho života v dospelosti. Osvojí si postupy ochrany a upevnenia zdravia, princípy predchádzania civilizačných ochorení, metódy rozvoja pohybových schopností a pohybovej výkonnosti, v prípade žiakov so zdravotným oslabením alebo zdravotným postihnutím aj princípy úpravy zdravotných porúch. Získa vedomosti a zručnosti o zdravotne orientovaných telovýchovných činnostiach aj z viacerých druhov športových disciplín. Je vedený k chápaniu kvality pohybu ako dôležitej súčasti svojho komplexného rozvoja, k zorientovaniu sa vo výbere pohybu pri vyskytujúcich sa zdravotných poruchách, k poznaniu kompenzačných a regeneračných aktivít a ich uplatneniu v režime dňa.
Vzdelávacia oblasť spája vedomosti, návyky, postoje, schopnosti a zručnosti o pohybe, športe, zdraví a zdravotnom štýle, ktoré sú utvárané prostredníctvom realizovaných foriem vyučovania telesnej a športovej výchovy, vrátane telesnej výchovy alebo formou integrovanej telesnej a športovej výchovy. Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	vytvoriť si ucelenú predstavu o ľudskom organizme ako celku z hľadiska stavby a funkcie, poznať zásady správnej životosprávy v zmysle aktívneho zdravia a zdravého životného štýlu,
•	prejavovať aktívne postoje k vlastnému všestrannému telesnému rozvoju predovšetkým snahou o dosiahnutie optimálnej úrovne telesnej zdatnosti a vlastnú pohybovú aktivitu spojiť s vedomím potreby sústavného zvyšovaniu telesnej zdatnosti a upevňovania zdravia,
•	splniť požiadavky všeobecnej pohybovej výkonnosti a ovládať cvičenia zodpovedajúce jeho psychomotorickým predpokladom tak, aby ich bol schopný samostatne realizovať v primeraných podmienkach,
•	aktívne ovládať základné techniky a taktiky vybraných športových odvetví a rozumieť odbornej terminológii pohybových činností, uplatňovať zásady účelnej organizácie telovýchovných aktivít,
•	vytvoriť si predpoklady pre transfer získaných zručností do pracovnej motoriky a ovládať kompenzačné cvičenia regeneráciou telesných a duševných síl vzhľadom na požiadavky budúcej profesie,
•	uvedomovať si význam telesného a pohybové zdokonaľovania, vnímať krásu pohybu, prostredia a ľudských vzťahov,
•	prejavovať zmysel pre fair-play, kolektívnu spoluprácu a vzájomnú pomoc, najmä jednotlivcom handicapovaným či menej pohybovo nadaným,
•	ovládať a doržiavať zásady dopomoci, zabrániť úrazu a poskytnúť prvú pomoc pri úraze, uplatňovať pri športe a pobyte v prírode poznatky z ochrany a tvorby životného prostredia.

Prehľad obsahových štandardov
Ľudský organizmus ako celok z hľadiska stavby a funkcie
Vplyv telesnej výchovy a športu na somatický, funkčný a zdravotný stav človeka
Kondičná príprava a všestranne rozvíjajúce cvičenia a pohybové hry, športový tréning
Základy techniky a taktiky vybraných športových odvetví, odborná terminológia, pravidlá
Regenerácia, kompenzácia
Poradové cvičenia
Hygiena a bezpečnosť pri telesnej výchove a športe, základy prvej pomoci
Šport a pobyt v prírode
Popis obsahových štandardov
Ľudský organizmus ako celok z hľadiska stavby a funkcie
Učivo prehlbuje poznatky z biológie človeka získané na ZŠ a prispieva k vytvoreniu komplexu poznatkov v oblasti starostlivosti o zdravie. Objasňuje pojem aktívne zdravie v zmysle zdravej výživy, otužovania, nefajčenia, abstinencie, sexuálnej výchovy, účelného naplňovania voľného času pohybom a predchádzanie chorobám.
Vplyv telesnej výchovy a športu na somatický, funkčný a zdravotný stav človeka
Téma smeruje k pochopeniu pohybu ako základnej vlastnosti života a vplyvu pohybu na vlastnosti živých organizmov vrátane človeka a k poznaniu, že celkovo nedostatočný rozsah pohybovej aktivity a jednostranný charakter záťaže životným stereotypom dnešného človeka je treba cielene kompenzovať. Obsahuje poznatky potrebné na uvedomelý rozvoj zdatnosti a pohybových zručností, osvojenie zdravotne vhodných pohybových činností a návykov (pohybový režim, stravovanie, pitný režim pri športe, spôsoby odpočinku a iné).
Kondičná príprava a všestranne rozvíjajúce cvičenia a pohybové hry, športový tréning
Okruh zahŕňa súbor praktických zručností a poznatkov zameraných na rozvoj obratnosti, sily, rýchlosti, vytrvalosti a vzťahu všeobecnej prípravy na tréningový proces. Učivo zahŕňa rôzne cvičenia zamerané na prípravu organizmu pred pohybovou činnosťou, rýchlostne silové a vytrvalostné cvičenia napomáhajúce rozvoj pohyblivosti kĺbov, správne držanie tela v rôznych polohách, cvičenia motivačné, tvorivé psychomotorické, cvičenia na každý deň s náradím aj bez náradia, v štandardných podmienkach športových zariadení, v prírode. Žiaci si osvojujú potrebnú terminológiu a prostriedky komunikácie, zásady rozvoja aerobickej a svalovej zdatnosti, pohybových zručností a zásady športového tréningu.
Základy techniky a taktiky vybraných športových odvetví, odborná terminológia, pravidlá
Téma je zameraná na osvojenie základných pohybových štruktúr vybraných športových odvetví. Súčasťou je rozvíjanie estetického vnímania a estetického prejavu žiakov, pohybovej pamäte a kreativity (gymnastika, tance), rozvoj špeciálnych pohybových schopností a celkovej telesnej zdatnosti (atletika, športové hry). K základnému učivu patria aj úpony, zručnosti a poznatky nevyhnutné na sebaobranu. Súbežne si žiaci osvojujú príslušnú športovú terminológiu a komunikačné prostriedky, zásady a základné pravidlá jednotlivých športov a súťaží. Obsah tvoria aj vybrané otázky z histórie, etiky telesnej výchovy a športu, fair–play konania, popularity športového odvetvia. Dôležité sú zdravotné aspekty pohybu v rôznych klimatických podmienkach.

Regenerácia, kompenzácia
Učivo je súčasťou ktoréhokoľvek tematického celku (modulu), tvorí súčasť úvodnú, prípadne záverečné časti hodín. Kompenzačné a regeneračné cvičenia pomáhajú adaptácii na odborný výcvik a na budúce povolanie a kompenzuje možnosť jednostranného zaťaženia v školských a pracovných činnostiach. Zahŕňa cvičenia vyrovnávacie, cvičenia na správne držanie tela, dychové a relaxačné cvičenia a techniky, rytmickú gymnastiku, a iné kontroly účinnosti jednotlivých cvičení. Upozorňuje na nevhodné cvičenia vzhľadom na vek, pohlavie, ochranu pohybového aparátu a pod. Žiaci si osvojujú správne cvičebné návyky, metódy, postupy vykonávania jednotlivých cvičení a súborov, chápu ich funkciu.
Poradové cvičenia
Tieto cvičenia sa využívajú na účelnú organizáciu práce a zvýšenie účinnosti telovýchovného procesu (nie sú samoúčelné). Získané pohybové zručnosti sa spájajú so správnym držaním tela, estetikou pohybového prejavu a formovaním uvedomelej disciplíny. Predpokladom ich správneho výkonu je znalosť základných telovýchovných pojmov a názvosloví.
Hygiena a bezpečnosť pri telesnej výchove a športe, základy prvej pomoci
Téma spája hygienické otázky so zabránením úrazu a spoločne významne ovplyvňujú bezpečnosť a účinok telesného cvičenia. Hygienické zásady sa týkajú osobnej hygieny žiaka aj hygieny cvičenia, tréningu, telovýchovného prostredia. V osobnej hygiene je treba zdôrazniť miesto telovýchovných aktivít v životospráve človeka z hľadiska rytmu práce a odpočinku (biologické rytmy). Žiaci si osvoja prostriedky aktívneho a pasívneho odpočinku aj v súvislosti s najvýznamnejšími faktormi príčin úrazov, učia sa poskytovať prvú pomoc.
Šport a pobyt v prírode.
Téma zoznamuje žiakov nielen so základnými pravidlami správania pri športe a pobyte v prírode, ale aj s prístupmi k plánovaniu a organizovaniu týchto činností. Zahŕňa rôzne pohybové činnosti a aktivity vykonávané v prírode (napr. chôdza, beh, turistika, táborenie, cyklistika, zimné športy), poznatky a návyky týkajúce sa orientácie v prírode, ochrany flóry a fauny a zdrojov pitnej vody, zásady bezpečnosti a dodržiavania právnych noriem.
	
7.5. Účelové kurzy/učivo
Súčasťou výchovy a vzdelávania žiakov odborného vzdelávania a prípravy sú účelové kurzy, ktoré predstavujú integrujúcu zložku vedomostí, zručností a postojov. V nadväznosti na získané poznatky v oblasti teoretického a praktického vzdelávania účelové učivo poskytuje žiakom doplňujúce, rozširujúce, upevňovacie a overovacie vedomosti, zručnosti a kompetencie potrebné na zvládnutie situácií a aktivít, ktoré môžu nastať vznikom nepredvídaných skutočností.
Prehľad účelových kurzov:
Ochrana človeka a prírody
Telovýchovno-výcvikový kurz
7.5.1. Ochrana človeka a prírody
Charakteristika vzdelávacej oblasti
Účelový kurz Ochrana človeka a prírody je povinnou organizačnou formou vyučovania. Jeho zameranie musí byť štruktúrované tak, aby sa ním rozšírili vedomosti žiakov, precvičili požadované zručnosti a prehĺbili osvojené postoje a návyky. Obsah kurzu nadväzuje na účelové cvičenia a tvorí ho teoretická príprava, praktický výcvik a mimovyučovacia záujmová činnosť žiakov. Názorné a praktické metódy prevládajú nad verbálnym, hodnotenie žiakov je slovné. Účelové cvičenia sa uskutočňujú sa v 1. a 2. ročníku vo vyučovacom čase v rozsahu 6 hodín v každom polroku školského roka. Presný termín určí riaditeľ školy. Účasť žiakov je na cvičeniach povinná. Žiaci so zmenenou pracovnou schopnosťou plnia primerané úlohy podľa lekárskeho nálezu. Plán cvičenia určuje ciele a obsah cvičenia, priestory na činnosť, zaradenie učiteľov školy do výkonových funkcií. Stanoví spôsob ich prípravy, ako aj prípravu žiakov, materiálne, hygienicko-zdravotnícke a bezpečnostné opatrenia, prípadnú spoluprácu so spoločenskými organizáciami regiónu a orgánmi štátnej správy. Program cvičenia sa realizuje spravidla v dvojhodinových jednotkách. Presun na miesto konania sa nezapočíta do času cvičenia, ak nie je jeho súčasťou. Kurz na ochranu človeka a prírody sa organizuje v treťom ročníku v trvaní 3 dni po 7 hodín výcviku. Kurz je súčasťou plánu práce školy. Účasť žiakov na kurze je povinná.
Kurz sa organizuje v spolupráci s Radou školy, zdravotníckymi, ochranárskymi a inými spoločenskými organizáciami, s orgánmi štátnej správy (miestnou vojenskou správou, policajným zborom, útvarmi civilnej ochrany apod.). Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	popísať právne normy upravujúce povinnosti prípravy občanov Slovenskej republiky na ochranu ich zdravia, ochranu prírody a obranu vlasti,
•	mať prehľad o orgánoch a organizáciách podieľajúcich sa na brannej, ekologickej a humanitárnej výchove občanov,
•	mať schopnosť poskytnúť prvú pomoc pri úrazoch,
•	mať základné schopnosti pri riešení mimoriadnych situácií alebo udalostí,
•	chrániť prírodu a životné prostredie,
•	mať záujem o športové aktivity podporujúce jeho telesný a zdravotný rozvoj.
Prehľad obsahových štandardov
Teoretická príprava
Praktický výcvik
Mimovyučovacie aktivity
Popis obsahových štandardov
Teoretická príprava
Teoretická príprava nadväzuje na vedomosti a zručnosti žiakov získaných v účelových cvičeniach. Žiaci sa oboznamujú s právnymi normami, ktoré upravujú povinnosti občanov na ochranu ich zdravia, ochranu prírody a obranu vlasti ako aj o organizáciách podieľajúcich sa na brannej, ekologickej a humanitárnej výchove. Získajú poznatky o dôležitých medzinárodných dohodách, o poslaní a funkcii ozbrojených síl, armády a civilnej ochrany v SR, o najnovších poznatkoch z dopravnej výchovy, zdravovedy a ekológie, o technických športoch, sebaobrane, o právnych podmienkach vlastnenia a používania zbrane a iných prostriedkov sebaobrany. Teoretická príprava trvá 3 hodiny.
Praktický výcvik
Praktický výcvik sa zameriava na komplex týchto tematických celkov:
•	Zdravotnícka príprava (5 hodín) dopĺňa učivo účelového cvičenia. Žiaci sa zdokonaľujú v poskytovaní prvej pomoci pri úpaloch, uštipnutiach hadom, popáleninách a priestreloch. Vedia zhotoviť improvizované nosidlá a určiť poradie naliehavosti ošetrenia zranených osôb ako je umelé dýchanie, kriesenie, stabilizovaná poloha, poleptania chemickými látkami, otravy a omrzliny.
•	Mimoriadne udalosti – civilná ochrana (5 hodín) môže byť modelovaný na používanie signálov v priebehu činností. Žiaci sa naučia správne reagovať na požiar, výbuch plynu, zával alebo zosuv pôdy, letecké nešťastie, radiačnú haváriu, otravu potravinami a vodou.
•	Pobyt v prírode (5 hodín) obsahuje komplex činností spojených s vybudovaním stanového tábora. Žiaci sa naučia pripravovať stravu v improvizovaných podmienkach a na provizórnych prostriedkoch, vybudovať a označiť trať pre orientačný beh, zrealizovať preteky podľa pravidiel. Sú vedení k ochrane, úprave a čistote prírodného prostredia, k poznávaniu prírodných úkazov, liečivých a chránených rastlín. Technické činnosti a športy (3 hodiny) sú zamerané na rôzne aktivity ako sú exkurzie do športových zariadení, kde majú možnosť sledovať ukážky športovej streľby, rádioamatérskej a spojovacej činnosti, športového potápania a vodáctva, modelárstva, leteckých športov a parašutizmu, horolezectva a týmto sa motivovať k aktívnejšej športovej činnosti. Zároveň získavajú prehľad o náročnosti športových výkonov, výkonovej obtiažnosti, pravidlách a zásadách športovej činnosti.
Mimovyučovacie aktivity
Teoretická príprava a praktický výcvik sa odporúčajú spojiť s mimovyučovacími aktivitami. Odporúča sa organizovať podľa podmienok aj zdokonaľovací plavecký výcvik, rôzne športové súťaže podľa osobitných predpisov.
7.5.2. Telovýchovno-výcvikový kurz
Charakteristika vzdelávacej oblasti
Účelový Telovýchovno-výcvikový kurz sa organizuje v prvom a druhom ročníku štúdia v rozsahu 5 dní po 7 hodín. Môže sa organizovať ako plavecký výcvik a lyžiarsky výcvik. Kurz nadväzuje na výučbu plávania a lyžovania základnej školy. Žiaci si osvojujú športové a úžitkové spôsoby plávania a lyžovania, zvyšuje sa úroveň ich pohybových schopností, upevňuje sa ich zdravie, zvyšuje telesná zdatnosť a pohybová výkonnosť. Názorné a praktické metódy prevládajú nad verbálnym a hodnotenie žiakov je slovné. Presný termín určí riaditeľ školy. Aby absolvent vzdelávacieho programu spoľahlivo preukázal výkon v tejto vzdelávacej oblasti musí disponovať stanovenými výkonovými štandardmi a ovládať učivo predpísané obsahovými štandardmi.
Prehľad výkonových štandardov
Absolvent má:
•	zvládnuť techniku plaveckých spôsobov – kraul, znak, prsia, ľubovoľný spôsob, skoky do vody,
•	zvládnuť základy lyžiarskej techniky,
•	vedieť poskytnúť prvú pomoc pri záchrane topiaceho sa a pri úrazoch na lyžiarskych svahoch.
Prehľad obsahových štandardov
Plávanie
Lyžovanie
Popis obsahových štandardov
Plávanie
Plávanie zvyšuje úroveň pohybových schopností žiakov, najmä vytrvalosti. Žiaci si osvojujú základné poznatky z teórie plávania, jeho špecifiká z hľadiska biomechaniky a fyziológie. Pôsobenie plávania na organizmus človeka je mimoriadne významné. Žiaci takto získavajú poznatky aj o využití svojho voľného času, informácie o kondičných cvičeniach, rehabilitačného a rekreačného plávania. Osvojujú si tiež pravidlá plávania a správneho dýchania. Hodnotia sa technika plávania, uzlové body v technike a zručnosti pri záchrane topiaceho sa.
Lyžovanie
Lyžovanie má nezastupiteľné miesto vo funkčnom a pohybovom zdokonaľovaní každého jednotlivca. Prispieva k upevneniu zdravia, zvýšeniu telesnej zdatnosti a pohybovej výkonnosti, pomáha odstraňovať nedostatky zdravotne oslabeným žiakom, prispieva k psychickému, sociálnemu a morálnemu vývinu mládeže. Žiaci by mali zvládnuť bezpečné ovládanie lyží v primeranom lyžiarskom teréne optimálnou lyžiarskou technikou. Výcvik by sa mal zamerať na zvládnutie znožného oblúka prestúpením v širšej stope, vyvážený dynamický postoj po spádnici a jazde šikmo svahom, správne rozloženie hmotnosti, postavenie a vytočenie trupu, prenášanie váhy z jednej lyže na druhú, pre pokročilých lyžiarov sa odporúča zvládnuť striedavý beh dvojkročnej a súpažnej techniky. Kurz poskytuje aj informácie o lyžiarskom výstroji a nebezpečenstvách zimného pobytu v horách.

8. ZÁKLADNÉ PODMIENKY NA REALIZÁCIU ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU

Pre vzdelávanie v súlade s daným ŠVP je nevyhnutné vytvárať vhodné realizačné podmienky. Podkladom na ich stanovenie sú všeobecné požiadavky platných právnych noriem a konkrétne požiadavky vyplývajúce z cieľov a obsahu vzdelávania v danom odbore. Iba ucelený, vzájomne sa podmieňujúci komplex požiadaviek na personálne a materiálne vybavenie umožní vytvoriť optimálne vzdelávacie prostredie. Špecifické vybavenie odborných učební a laboratórií je nutné pre výučbu odborných predmetov a nie je možné ho nahradiť vyučovaním na externých pracoviskách. V ŠVP sú vo všeobecnej rovine vymedzené základné podmienky na realizáciu školského vzdelávacieho programu a je úlohou školy, aby tieto podmienky nielen akceptovala, ale ich podrobnejšie konkretizovala vo vlastnom ŠkVP podľa potrieb a požiadaviek, aktuálnych cieľov a reálnych možností.
Optimálne požiadavky/podmienky, podľa ktorých sa bude poskytovať tento vzdelávací program, sú nasledovné:
	8.1. Základné materiálne podmienky

a)	Kapacita školy
1.	Školský manažment: kancelária riaditeľa školy, kancelárie pre zástupcov riaditeľa školy, kancelária pre ekonomický úsek, príručný sklad s odkladacím priestorom, sociálne zariadenie, zasadačka
2.	Pedagogickí zamestnanci školy: zborovňa pre rokovania pedagogickej rady, jazykové, prírodovedné kabinety a kabinety pre odborné predmety a praktické vyučovanie
3.	Nepedagogickí zamestnanci školy: kancelárie pre sekretariát, ekonómov a správcu, priestory pre obslužný personál (údržba, upratovanie, vodiča pod.) príručný sklad s odkladacím priestorom, archív
4.	Hygienické priestory, sociálne zariadenia, šatne
5.	Sklady učebných pomôcok a didaktickej techniky
6.	Priestory pre centrálne ovládanie didaktickej techniky
7.	Odborná knižnica
8.	Priestory pre záujmovú a spoločenskú činnosť žiakov a zamestnancov školy, aula, spoločenská miestnosť

b) Makrointeriéry
1.	Školská budova vrátane telocvične
2.	Školský dvor
3.	Garáže
4.	Internát - DM (môže byť zabezpečený zmluvne)
5.	Školská jedáleň a kuchyňa (môže byť zabezpečená zmluvne)

c)	Vyučovacie interiéry
1.	Klasické triedy - učebne pre teoretické vyučovanie vybavené didaktickou technikou,
2.	Odborné učebne pre teoretické a praktické vyučovanie vybavené podľa normatívu
	8.2. Personálne zabezpečenie odborného vzdelávania 
Personálne podmienky
Požiadavky na manažment školy, ktorý realizuje školský vzdelávací program musia byť v súlade s požiadavkami odbornej a pedagogickej spôsobilosti a s kvalifikačnými predpokladmi, ktoré sú nevyhnutné pre výkon náročných riadiacich činnosti podľa platných predpisov.
Odborná a pedagogická spôsobilosť pedagogických zamestnancov všeobecno-vzdelávacích predmetov, ktorí realizujú školský vzdelávací program musí byť v súlade s platnými predpismi. Plnenie ďalších kvalifikačných predpokladov potrebných pre výkon zložitejších, zodpovednejších a náročnejších pedagogických činností sa riadi platnými predpismi. Pedagogickí zamestnanci musia zabezpečiť súlad všetkých vzdelávacích a výchovných činností s cieľmi vzdelávania v danom študijnom odbore v súlade so štátnym vzdelávacím programom. Práva a povinnosti pedagogických zamestnancov sú zabezpečené a naplňované po dobu ich pedagogickej činnosti v rámci platných predpisov.
Odborná a pedagogická spôsobilosť pedagogických zamestnancov odborných predmetov, ktorí realizujú školský vzdelávací program musí byť v súlade s platnými predpismi. Plnenie ďalších kvalifikačných predpokladov potrebných pre výkon zložitejších, zodpovednejších a náročnejších pedagogických činností sa riadi platnými predpismi. Pedagogickí zamestnanci musia zabezpečiť súlad všetkých vzdelávacích a výchovných činností s cieľmi vzdelávania v danom študijnom odbore v súlade so štátnym vzdelávacím programom. Práva a povinnosti pedagogických zamestnancov sú zabezpečené a naplňované po dobu ich pedagogickej činnosti v rámci platných predpisov.
Odborná spôsobilosť nepedagogických zamestnancov (ekonóm, správca, školník, upratovačky a pod.), ktorí sa podieľajú na realizácii školského vzdelávacieho programu musí byť v súlade s platnými predpismi. Práva a povinnosti nepedagogických zamestnancov sú zabezpečené a naplňované po dobu ich činnosti v rámci platných predpisov.
Plnenie stanovenej miery vyučovacej a výchovnej povinnosti vyplýva z platnej legislatívy, rámcového učebného plánu  a učebného plánu pre odbornú zložku vzdelávania štátneho vzdelávacieho programu. Rámcové rozvrhnutie obsahu vzdelávania je východiskom pre tvorbu učebných plánov v školských vzdelávacích programoch. Stanovené vzdelávacie oblasti a ich minimálne počty hodín sú záväzné, ich dodržanie v školských vzdelávacích programoch musí byť preukázateľné.
Plnenie požiadaviek poradenskej činnosti sa riadi platnými predpismi. Výchovný poradca je pedagogický zamestnanec, ktorého poslaním je poskytovanie odbornej psychologickej a pedagogickej starostlivosti žiakom, rodičom a pedagogickým zamestnancom školy. Prácu výchovného poradcu usmerňujú metodické, pedagogické a psychologické centrá. Práca výchovného poradcu a dodržiavanie všeobecne záväzných platných predpisov v oblasti výchovného poradenstva podlieha kontrolnej činnosti zo strany zriaďovateľa strednej školy. Ďalšie práva a povinnosti výchovných poradcov vymedzujú vnútorné predpisy školy (pracovný poriadok, vnútorný poriadok školy, vnútorný mzdový predpis a pod.).

Personálne podmienky odborného vzdelania - kvalifikačné požiadavky učiteľov odborných predmetov 
ODBORNÉ PREDMETY vo všetkých zdravotníckych študijných odboroch 
Vyučovacie predmety	Kvalifikačné požiadavky
Vysokoškolské vzdelanie II. stupňa,
študijný odbor	
Anatómia a fyziológia 	-	lekárske vedy
-	ošetrovateľstvo s vykonaním štátnej záverečnej skúšky z predmetu somatológia	
Prvá pomoc	-	lekárske vedy
-	ošetrovateľstvo, (starostlivosť o chorých -  pedagogika, starostlivosť o chorých - psychológia, všeobecná pedagogika s predchádzajúcim ukončením študijného odboru na SZŠ, učiteľstvo odborných predmetov na SZŠ, ošetrovateľstvo a rehabilitácia, [ďalej len „ošetrovateľstvo“],  doplňujúce pedagogické štúdium DPŠ a minimálne 2 roky odbornej praxe	
Organizácia zdravotníctva
Organizácia zdravotníctva a sociálnej starostlivosti 
Organizácia zdravotníctva a právo (FL)	-	lekárske vedy
-	ošetrovateľstvo

-	farmaceutické vedy	
Preventívne lekárstvo
Epidemiológia a hygiena
Vybrané kapitoly z preventívneho lekárstva	-	lekárske vedy
-	verejné zdravotníctvo 	
Patológia
Patológia a klinika chorôb	-	lekárske vedy 	
Náuka o výžive 	-	lekárske vedy 
-	ošetrovateľstvo, všeobecná pedagogika s predchádzajúcim ukončením študijného odboru asistent výživy, resp. diétna sestra na SZŠ,  DPŠ, a minimálne 2 roky odbornej praxe	
Zdravie a klinika chorôb	-	lekárske vedy
-	pre študijný odbor zdravotnícky asistent v 2. ročníku len v prvom polroku môže výučbu predmetu vyučovať vyučujúca ošetrovateľstva s rigoróznou skúškou z ošetrovateľstva	

Vyučovacie predmety	Kvalifikačné požiadavky
Vysokoškolské vzdelanie II. stupňa,
študijný odbor	
Vnútorné choroby
Chirurgia
Gynekológia a pôrodníctvo
Neurológia
Psychiatria
Pediatria
Ortopédia a protetika
Traumatológia
Genetika
Mikrobiológia 	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore
	
Klinika chorôb
Zdravotnícka propedeutika (OO) 
Vybrané kapitoly z klinických odborov 	-	lekárske vedy,DPŠ	
Farmakológia	-	lekárske vedy, DPŠ
-	farmácia s DPŠ	
Zdravotnícka etika	-	ošetrovateľstvo, doplňujúce pedagogické štúdium
-	lekárske vedy
-	fyzioterapia	
Psychológia
Psychológia a pedagogika
Aplikovaná psychológia
Psychológia, pedagogika a sociológia
Psychológia a sociológia
Psychológia a etika	-	ošetrovateľstvo, doplňujúce pedagogické štúdium 
-	psychológia
-	fyzioterapia 	
Komunikácia	-	ošetrovateľstvo, doplňujúce pedagogické štúdium
-	psychológia
-	fyzioterapia	

PROFILUJÚCE ODBORNÉ PREDMETY v študijnom odbore 5308 6 zdravotnícky laborant
Vyučovacie predmety	Kvalifikačné požiadavky
Vysokoškolské vzdelanie II. stupňa,
študijný odbor	
Analytická chémia 	-	chémia v kombinácii
-	analytická chémia
-	chémia s DPŠ	
Biochémia	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore, DPŠ
-	chémia v kombinácii
-	biochémia
-	chémia s DPŠ	
Vybrané laboratórne metódy 
Laboratórna technika	-	laboratórne vyšetrovacie metódy v zdravotníctve alebo ošetrovateľstvo,  všeobecná pedagogika s predchádzajúcim ukončením študijného odboru zdravotnícky laborant, doplnené odbornou praxou,(ďalej len laboratórne vyšetrovacie metódy v zdravotníctve)
-	chémia v kombinácii
-	fyzikálna chémia
-	analytická chémia
-	chémia s DPŠ a minimálne 2 roky odbornej praxe	
Klinická mikrobiológia	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore 	
Histológia a histologická technika 	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore 	
Klinická biochémia	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore 	
Hematológia a transfúziológia	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore 	
Cvičenia z predmetu:
Klinická biochémia 
Hematológia a transfúziológia
Klinická mikrobiológia
Histológia a histologická technika 	-	lekárske vedy so špecializáciou v príslušnom odbore 
-	laboratórne vyšetrovacie metódy v zdravotníctve 
-	chémia v kombinácii alebo chémia s DPŠ po predchádzajúcom ukončení študijného odboru zdravotnícky laborant
-	biochémia so špecializáciou z klinickej biochémie
-	mikrobiológia so špecializáciou z klinickej mikrobiológie
-	biológia so špecializáciou z mikrobiológie 
-	biológia so špecializáciou z histológie	

	8.3. Učebné zdroje
8.3.1. Odborná literatúra
VYUČOVACÍ PREDMET	NÁZOV UČEBNICE	AUTOR	ROK VYDANIA	
anatómia a fyziológia		Somatológia
Somatológia I., II.	Hulín, I., Zlatoš, J., Hájek, J.
Dylevský, Trojan	Osveta 1982
Osveta 2003	
patológia 	Patológia

Patológia

Patologická anatómia
Zdravie a klinika chorôb	Křejčí, J., Dvořáček, Č.
Slugeň 

Dobiáš, J.

Kopecká, K., Kopecký,	Osveta 1980

Osveta1998

Osveta

Osveta 2003	
organizácia zdravotníctva	Organizácia zdravotníctva	Šagát, T. a kol.	Osveta 2003	
prvá pomoc	Prvá pomoc	Hrabovský, J., Dvořáček, I.	Osveta 1991	
laboratórna technika	Laboratórna technika	Černák,Černáková	Osveta 1992	
vybrané laboratórne metódy	Vybrané laboatórne metódy	Bilyk,Nemec	Osveta 1991	
analytická chémia	Analytická chémia	Čerňák, J.	Osveta 1989	
biochémia	Biochémia	Bielik, Holeček, Stárka	Osveta 1984	
klinická mikrobiológia	Preventívne lekárstvo

Mikrobiológia a epidemiológia I. a II.	Rovný, I. a kol.

Zahradnický, J	Osveta 1995

Osveta 1990	
histológia a histologická technika	Histológia a histologická technika
Pracovný zošit z histologickej techniky	Vacek, Z 

Abdiová, H. a Mechírová, E.	Osveta 1991

Osveta 2008	
klinická biochémia	Klinická biochémia

Klinická biochémia cvičenia I.
Klinická biochémia cvičenia II.	Varga, F.

Varga, Kováč, Brozmanová

Varga, Kováč, Brozmanová
	Osveta 1996

Osveta 1987

Osveta 1989
	
hematológia a transfuziológia	Hematológia a transfuziológia	Sakalová, A.
Lipšic, T. a kol. 	Osveta 1995	
chémia	Chémia
Chémia II	Čipera, Novický
Klímová, Odstrčil	Osveta 1987	
latinský jazyk	Latinský jazyk

Stručný lekárský slovník	Kábrt,J., 

Kucharský,P.
Kábrt,J., Valach,V.	Osveta 1991

Osveta 1992	
8.3.2. Didaktická technika

1.	Prenosný dátový projektor
2.	Počítače, tlačiareň
3.	Kopírovací stroj a skener
4.	Diaprojektor
5.	Filmový projektor
6.	Video a DVD prehrávač
7.	Projekčné plátno
8.	Flipchart
9.	Uchytávacie lišty
10.	Televízor
11.	Magnetofón
12.	Rozhlasový prijímač
8.3.3. Materiálne výučbové prostriedky
1.	CD, DVD
2.	Odborné filmy a diafilmy
3.	Softwerové programy určené pre prácu v odbore, ktoré sú priebežne aktualizované
4.	Obrazy, tabule, mapy a schémy konštrukcií
5.	Vybavenie odborných učební podľa normatívu podľa ŠVP
6.	Spotrebný zdravotnícky a iný materiál 
7.	Anatomicko-fyziologické a iné modely
	
8.4. Materiálno-technické a priestorové zabezpečenie odborného vzdelávania 
Normatív minimálneho priestorového vybavenia
1 laboratórium na praktické vyučovanie predmetov chemického zamerania (laboratórna technika, analytická chémia, vybrané laboratórne metódy)
2 laboratóriá na praktické vyučovanie predmetov klinickej praxe (klinická biochémia, klinická mikrobiológia, hematológia a transfuziológia, histológia a histologická technika)
1 váhovňa
1 umyváreň skla

Normatív minimálneho materiálno–technické vybavenia laboratória pre praktické vyučovanie predmetov chemického zamerania
Odborná učebňa - názov	Vybavenie	Počet	
Chemické laboratórium 		1	
1. prístroje:

2. nástroje:

3. laboratórne sklo (množstvo a druh podľa potreby):

4. chemikálie:	termostat, vodný kúpeľ	1 ks	
	sušiareň	1 ks	
	digestor	1 ks	
	centrifúga	1 ks	
	mikroskop	6 ks	
	multimeter	6 ks	
	potenciometer, pH-meter, elektródy	6 ks	
	polarimeter	3 ks	
	refraktometer	3 ks	
	konduktometer 	3 ks	
	spektrofotometer	3 ks	
	zariadenie na ELFO		
	plynové kahany	6 ks	
	vodná výveva	6 ks	
	nožnice	6 ks	
	teplomery rôznych rozsahov	12 ks	
	platinové drôtiky	6 ks	
	exsikátor	3 ks	
	odmerné sklo		
	zábrusové sklo		
	porcelánové pomôcky		
	Soxhletov prístroj		
	Kippov prístroj		
	chromatografická kolóna		
	chromatografická komora		
	chromatografické nosiče		
	podložné sklíčka, krycie sklíčka, platne na ELFO		
	druhy a množstvá podľa potreby		
Normatív minimálneho materiálno–technické vybavenia laboratórií pre praktické vyučovanie predmetov klinickej praxe

Odborná učebňa - názov	Vybavenie	Počet	
Laboratórium klinickej biochémie		1	
1. prístroje:

2. nástroje (množstvo podľa potreby):

3. laboratórne sklo (množstvo podľa potreby)::	chladnička	1 ks	
	mikroskop	2 ks	
	centrifúga	2 ks	
	spektrofotometer	3 ks	
	sušiareň	1 ks	
	digestor	1 ks	
	vodný kúpeľ	2 ks	
	automatické pipety v objemoch 20μl – 5000μl	40 ks	
	stojan		
	špičky na pipety
(1 balenie – 500 ks)		
	skúmavky		
	odmerné banky		
	odmerné valce		
	sklenené pipety		

Odborná učebňa - názov	Vybavenie	Počet	
Laboratórium histológie a histologickej techniky		1	
1. prístroje:

2. nástroje:

3. laboratórne sklo (množstvo podľa potreby):

4. chemikálie (množstvo podľa potreby):	mikroskop	6 ks	
	digitálny kamerový systém 
(televízor, kamera, mikroskop)	1 ks	
	sánkový mikrotóm	3 ks	
	termostat	1 ks	
	sušiareň	1 ks	
	digestor	1 ks	
	chladnička	1 ks	
	platnička na histolog. preparáty	1 ks	
	pinzety	6 ks	
	skalpely	6 ks	
	nožnice	6 ks	
	preparačné ihly	6 ks	
	podložné sklíčka		
	krycie sklíčka		
	kyvety		
	odmerné banky		
	odmerné valce		
	pipety		
	histologické farbivá		

Odborná učebňa - názov	Vybavenie	Počet	
Laboratórium hematológie a transfuziológie		1	
1. prístroje:

2. nástroje:

3. laboratórne sklo (množstvo podľa potreby):	mikroskop	6 ks	
	digitálny kamerový systém 
(televízor, kamera, mikroskop)	1 ks	
	laboratórna centrifúga	1 ks	
	mikrocentrifúga	1 ks	
	termostat	1 ks	
	spektrofotometer	3 ks	
	odčítacie zariadenie na hematokrit	3 ks	
	chladnička	1 ks	
	farbiaci stolček	3 ks	
	stojan na farbebnie	3 ks	
	mikroplatne na krvné skupiny	6 ks	
	trepačka na mikroplatne	1 ks	
	Bürkerova komôrka	6 ks	
	stojan na sedimentáciu krviniek	6 ks	
	piestové pipety, dávkovače		
	podložné sklíčka		
	skúmavky		
	odmerné valce		
	pipety		

Odborná učebňa - názov	Vybavenie	Počet	
Laboratórium klinickej mikrobiológie		1	
1. prístroje:

2. nástroje:

3. laboratórne sklo (množstvo podľa potreby):	mikroskop	6 ks	
	centrifúga	3 ks	
	termostat	2 ks	
	sterilizátor	2 ks	
	sterilizátor v prúdiacej pare	1 ks	
	autokláv	1 ks	
	chladnička	2 ks	
	mraziaci box	1 ks	
	sterilný box	1 ks	
	vodný kúpeľ	1 ks	
	pH-meter	1 ks	
	automatické pipety v objemoch 20μl – 5000μl	20 ks	
	stojan na skúmavky	20 ks	
	mikrodoštičky	30 ks	
	bakteriálne kľučky	30 ks	
	špičky na pipety		
	skúmavky		
	odmerné banky		
	Petriho misky		
	odmerné valce		
	sklenené pipety		

	8.5. Podmienky na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia 
Vytváranie podmienok bezpečnej a hygienickej práce je organickou súčasťou celého vyučovacieho procesu, osobitne praktickej prípravy a klinickej praxe. Postupuje sa podľa platných predpisov, nariadení, vyhlášok, noriem a pod.
	8.6. Organizačné podmienky odborného vzdelávania 
1.	Požiadavky školskej legislatívy: plnenie školskej legislatívy vzhľadom na organizáciu a priebeh ŠVP vo väzbe na teoretické vyučovanie a praktické vyučovanie. Pre realizáciu ŠVP platí školský zákon.
2.	Požiadavky na praktickú prípravu a klinickú  prax: praktická príprava v rozsahu stanovenom v učebnom pláne sa vykonáva v škole v laboratórnych podmienkach odborných učební a klinická  prax na predpísaných pracoviskách u poskytovateľov zdravotnej starostlivosti na základe uzatvorenia zmlúv. Výučbové pracovisko klinickej praxe musí zabezpečiť také materiálne podmienky, aby sa mohol realizovať obsah učiva. Praktická príprava a klinická  prax nadväzuje na teoretické vyučovanie. 
3.	Ukončovanie štúdia a organizácia maturitnej skúšky: sa riadi platným legislatívnym predpisom. Úspešní absolventi získajú vysvedčenie o maturitnej skúške.
4.	Kurzy, exkurzie, športové akcie sa organizujú v rámci 7 týždňov školského roka. Kurz na ochranu človeka a prírody sa organizuje priebežne počas roka skupinovou formou v 6 – 7 hodinových celkoch v 1. a 2. ročníku, v 3. ročníku formou 3 – 5 dňového kurzu. Plavecký kurz škola musí realizovať v rozsahu 5 dní, 5 hodín denne. Škola môže realizovať lyžiarsky kurz podľa podmienok skupinovou formou, najlepšie v 1. ročníku. Organizácia exkurzií: Exkurzie sú súčasťou praktického a teoretického vyučovania. Konajú sa v 1. – 3. ročníku 1 – 2 dni (6 – 14 hodín) s pedagogickým dozorom a počtom žiakov v zmysle platných predpisov. Odborný obsah exkurzií vyplýva z obsahu učebných osnov odboru štúdia a plánuje sa v ročných plánoch práce školy. Virtuálne exkurzie a telemosty sú súčasťou vyučovacích hodín v praktickom a teoretickom vyučovaní.
5.	Organizácia spolupráce s rodičmi, sociálnymi partnermi a verejnosťou: Spolupráca s rodičmi sa realizuje predovšetkým prostredníctvom triednych učiteľov, výchovných poradcov, manažmentu školy a jednotlivých vyučujúcich všeobecnovzdelávacích a odborných predmetov, osobnou komunikáciou s rodičmi, prípadne zákonnými zástupcami žiakov. Sú to pravidelné, plánované zasadnutia Rady rodičov a zasadnutia Rady školy. Obsahom týchto zasadnutí sú informácie o plánoch a dosiahnutých výsledkov školy, riešenie problémových výchovných situácií, organizovanie spoločenských, vzdelávacích, kultúrnych a športových akcií.
6.	Organizácia odborných súťaží: Súťaže a prezentácia zručností a odborných spôsobilostí v odbore na školskej úrovni sa organizuje formou jednoduchých ročníkových prác ako spoločný výstup teoretického a praktického vyučovania na záver každého ročníka. Škola určí obsah, rozsah, úroveň, kritéria hodnotenia, formu prác a ich prezentácie prípadne aj s prístupom verejnosti. Žiaci sa môžu zúčastňovať aj na súťažiach a prezentáciách vo svojom odbore na národnej a medzinárodnej úrovni.

9. VYUŽITIE ŠTÁTNEHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU PRE VZDELÁVANIE DOSPELÝCH
Vzdelávanie dospelých je v súčasnej dobe stále viac ovplyvňované koncepciou celoživotného vzdelávania, ktorá predstavuje zásadnú zmenu v poňatí celého vzdelávacieho systému. Systém celoživotného vzdelávania, ktorý sa postupne začína vytvárať a realizovať, umožní plynulý prechod, spoluprácu a prekrývanie medzi jednotlivými oblasťami vzdelávania, zamestnania a podnikania.
Zmeny v odvetvovej štruktúre našej ekonomiky si vyžadujú vyššiu úroveň kvalifikovanosti dospelých. Dôraz sa kladie tak na všeobecné, ako aj na odborné kvalifikácie. Koncepcia štátnych vzdelávacích programov je zameraná predovšetkým na populáciu mladých ľudí, a to hlavne z hľadiska všeobecných cieľov vzdelávania. Denná forma štúdia pre študijné odbory je pre dospelú populáciu výnimočná. Dospelí musia využívať iné možnosti a formy vzdelávania a to večernú, diaľkovú, individuálnu, kombinovanú alebo formu dištančného vzdelávania, kde je vzdelávanie spojené so získaním kompetencií v oblasti informačných a komunikačných technológií. Práve informačné a komunikačné technológie môžu zohrať významnú úlohu vo vzdelávaní dospelých. 
Pri koncipovaní vzdelávania dospelých podľa ŠVP je potrebné zohľadniť špecifické črty tejto kategórie dospelých žiakov:
•	špecifiká funkcie a cieľov vzdelávania dospelých – vzdelávanie dospelých plní nielen funkciu kvalifikačnú, pri ktorej získavajú absolventi počiatočnú kvalifikáciu na úrovni ISCED 3A ale tiež funkciu zvýšenia kvalifikácie v danom odbore štúdia na úrovni ISCED 4. Ide o typ štúdia, ktorý vedie k získaniu vyššieho stupňa vzdelania potrebného pre prístup k ďalšiemu vzdelávaniu na vyššej úrovni ISCED 5. Vzdelávanie dospelých na stupni ISCED 4A sa realizuje formou pomaturitného špecializačného alebo kvalifikačného štúdia, ktoré je súčasťou štátnych vzdelávacích programov na úrovni ISCED 4. Podmienky vstupu do týchto vzdelávacích programov sú stanovené štátnym vzdelávacím programom
•	situačné špecifiká vzdelávania dospelých sú späté tak s rodinným, ako aj s pracovným a spoločenským životom dospelých. Preto vzdelávacie programy musia veľmi citlivo reagovať na túto situáciu dospelých a ich individuálne vzdelávacie potreby, a to tak z hľadiska obsahu vzdelávania, ako aj z hľadiska zodpovedajúcich metód výučby, kontroly štúdia a pod. V obsahu vzdelávania je potrebné zobrať do úvahy primeranosť obsahu všeobecného vzdelávania, ktorý je často mechanicky prebraný z programov počiatočného vzdelávania a nezodpovedá vedomostiam, zručnostiam, ani životným skúsenostiam dospelých. V oblasti hodnotenia vzdelávacích výstupov sa musíme predovšetkým orientovať vo väčšej miere na individualizáciu hodnotenia, ktoré umožňuje aj individuálne tempo učenia a prípravu na záverečné hodnotenie dospelých, jednotlivcov. Vo všeobecnosti môžeme povedať, že dospelí žiaci bývajú zrelší, skúsenejší, a preto aj cieľavedomejší a spoľahlivejší. Naproti tomu bývajú často citlivejší na prípadné študijné úspechy alebo neúspechy. Vyšší stupeň samostatnosti vedie však aj k tomu, že vzťah učiteľa a žiaka býva na vyššej partnerskej úrovni, a preto učitelia bývajú skôr konzultanti a radcovia ako klasickí učitelia. 
Základnou črtou učiteľa dospelých žiakov by mal byť veľmi taktný záujem o žiaka spojený so snahou pochopiť jeho ťažkosti a zábrany súvisiace s výučbou a učením. Podmienkou práce učiteľa je úcta k dospelému žiakovi pri rešpektovaní jeho osobnosti, záujmu, schopnosti, ale i vlastných predstáv o sebe samom. So žiakom ho spája spoločný cieľ, ktorý by mal byť realizovaný na základe partnerstva a spolupráce. Preto učiteľ musí prispôsobovať svoju rolu v triede, ale aj postupy práce pri vyučovaní. Neexistuje optimálna didaktická metóda, ktorá má svoje výhody a nevýhody. Oblasť vzdelávania dospelých by mala byť prienikom klasických školských metód a vhodne zvolených ďalších metód, ktoré sa ukázali ako najefektívnejšie pre ďalšie odborné vzdelávanie. Veľká pozornosť by sa mala venovať aj samoštúdiu žiakov a teda metódam učenia sa.

10. VZDELÁVANIE ŽIAKOV SO ŠPECIÁLNYMI VÝCHOVNO-VZDELÁVACÍMI POTREBAMI
	10.1. Vzdelávanie žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia
Žiaka zo sociálne znevýhodneného prostredia určujeme pomocou záväznej smernice MŠ SR prostredníctvom aspoň troch merateľných ukazovateľov – podmienkou je splniť minimálne tri z nasledujúcich kritérií súčasne:
1.	žiak pochádza z rodiny, ktorej sa poskytuje pomoc v hmotnej núdzi a príjem rodiny je najviac vo výške životného minima,
2.	aspoň jeden zákonný zástupca žiaka (rodič) je dlhodobo nezamestnaný,
3.	najvyššie ukončené vzdelanie rodičov je základné, alebo aspoň jeden z rodičov nemá ukončené základné vzdelanie,
4.	neštandardné bytové a hygienické podmienky rodiny,
vyučovací jazyk školy je iný, než jazyk , ktorým hovorí dieťa doma. V našich podmienkach ide predovšetkým o problémy s rómskym etnikom, so snahami o ich integráciu do nášho občianskeho a profesionálneho života. 
Žiakov pochádzajúcich zo sociálne znevýhodneného prostredia je vhodné integrovať do SŠ, pokiaľ sú fyzicky a psychicky spôsobilí na výkon povolaní nadväzujúcich na príslušné študijné odbory. Vzdelávacie programy žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia musia byť koncipované širšie – aj výchovne, nakoľko musia zahŕňať aj hodnotovú reorientáciu, získavanie žiakov pre alternatívny životný štýl, aktivizáciu žiakov, ich motiváciu, pestovanie pozitívneho vzťahu ku vzdelávaniu, k práci, povolaniu, rozvíjanie profesijných záujmov.
Podmienkou efektívnej integrácie žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia do bežných stredných škôl je dostatočný špeciálno-pedagogický a psychologický servis (školský špeciálny pedagóg, výchovný poradca, školský psychológ), doplňujúca odborná príprava učiteľov školy a úprava organizácie vzdelávania a odbornej prípravy. Strednej škole s integrovanými žiakmi zo sociálne znevýhodneného prostredia sa odporúča zabezpečiť intenzívnu spoluprácu so špecializovanými odbornými pracoviskami (špeciálno-pedagogická poradňa, pedagogickopsychologická poradňa), tiež s občianskymi združeniami (pre rómsku komunitu, starostlivosť o azylantov ap.), so zamestnávateľmi v regióne.
	10.2. Vzdelávanie mimoriadne nadaných žiakov 
Výchova a vzdelávanie mimoriadne nadaných žiakov patrí vo všeobecnosti za veľmi efektívne, žiaduce, a to tak zo spoločenského, individuálneho ľudského hľadiska, ako aj z hľadiska ekonomického, návratnosti investovaného času a finančných prostriedkov. Osobitne v odbornom vzdelávaní a príprave je žiaduce podchytiť nadaných žiakov a systematicky s nimi pracovať. Pritom nemusí ísť len o podporu mimoriadne intelektovo nadaných žiakov, ale aj žiakov nadaných manuálne, prakticky, ktorí vynikajú svojimi vedomosťami, zručnosťami, záujmom, kreativitou, výsledkami práce a zaslúžia si výnimočnú pedagogicko-psychologickú starostlivosť pri rozvíjaní svojho špecifického nadania. 
Prichádzala by do úvahy ich integrácia do bežných stredných škôl, absolvovanie odboru v skrátenom čase s možnosťou ďalšieho vzdelávania v nadväznom študijnom odbore, prípadne podnikanie v príslušnej oblasti. Okrem zaujímavých výsledkov, ktoré by sa dosiahli v príslušnom povolaní by bolo vhodné angažovať výnimočne nadaných ľudí aj do pedagogického procesu, do odborného vzdelávania a prípravy ďalších mladých ľudí pre príslušné manuálne povolania. Na druhej strane môžu mať mimoriadne nadaní žiaci množstvo problémov pri zvládaní štúdia, či pri nadväzovaní sociálnych vzťahov. Zatiaľ čo v činnostiach, pre ktoré majú mimoriadne nadanie alebo o ktoré majú vysoký záujem, dosahujú vynikajúce výsledky, môžu dosahovať v iných oblastiach priemerné alebo slabé výsledky. Príčinou môže byť napríklad skutočnosť, že sa nevedia efektívne učiť, podceňujú precvičovanie a opakovanie učiva, preferujú vlastné tempo a spôsob učenia, zatiaľ čo spoločné tempo a frontálny spôsob výučby ich spomaľuje a demotivuje. Mimoriadne nadaní žiaci sa často prejavujú ako výrazné osobnosti, čo však môže mať svoje negatíva, hlavne v oblasti sociálnej komunikácie. Môžu mať tiež problémy v sebahodnotení, v ponímaní seba samého, sú často citliví na hodnotenie inými, ťažko nadväzujú kontakty s druhými ľuďmi. Títo žiaci nebývajú často pozitívne prijímaní svojím okolím – a to tak spolužiakmi, ako aj učiteľmi. Konflikty s učiteľmi môžu vznikať napríklad preto, že žiak nepovažuje niektoré predmety za dôležité, tiež preto, že svojimi vedomosťami a zručnosťami a neustálym záujmom o obsah výučby prevyšuje učiteľa alebo narúša vyučovanie. Problémy v komunikácii so spolužiakmi môžu prerásť do šikanovania nadaného žiaka – alebo na druhej strane môže dôjsť k prispôsobeniu sa skupinovým normám a k zníženiu výkonnosti a ďalšieho rozvoja žiaka. Preto je veľmi dôležité zistiť, v čom žiak vyniká, ale aj aké má nedostatky a problémy a prispôsobiť tomu svoju prácu s ním. Rovnako je dôležité, aby škola poznala vývoj žiaka už na základnej škole, doterajšiu pedagogicko-psychologickú prácu s ním, jeho anamnézu, vrátane rodinnej anamnézy. 
Významná je spolupráca všetkých učiteľov, ktorí mimoriadne nadaného žiaka učia, tiež spolupráca s rodičmi žiaka, so psychológom, výchovným poradcom, špeciálnym pedagógom, prípadne spolupráca so špecializovanými odbornými pracoviskami (poradňou, výskumným pracoviskom, vysokou školou). Vo výučbe týchto žiakov je vhodné využívať náročnejšie metódy a postupy, problémové a projektové vyučovanie, dištančné e-vzdelávanie, samoštúdium, intenzívne využívanie IKT. Aj mimoriadne nadaných žiakov treba vhodne zapájať do skupinovej výučby, do tímovej spolupráce (buď v roli vedúceho, alebo radového člena), čím sa rozvíja ich socializácia, tolerantnosť, adaptabilita, schopnosť kooperovať, včleňovať sa do pracovného kolektívu. Škola môže umožniť mimoriadne nadaným žiakom výučbu niektorých špeciálnych predmetov, vzdelávanie podľa individuálneho vzdelávacieho plánu. V rámci individuálneho vzdelávacieho plánu môže riaditeľ upraviť aj organizáciu vzdelávania a odbornej prípravy mimoriadne nadaného žiaka napríklad skrátením jej dĺžky, prípadne kombináciou obsahu vzdelávania viacerých odborov.

11. MATURITNÁ SKUŠKA
Podmienkou získania úplného stredného odborného vzdelania na úrovni ISCED 3A je absolvovanie maturitnej skúšky v študijných odboroch stredných odborných škôl v zmysle platných predpisov, ktoré upravujú spôsob ukončovania štúdia na stredných školách, ukončovania pomaturitného štúdia, nadstavbového štúdia, odbornej prípravy v odborných učilištiach a v učilištiach a ukončovania prípravy na výkon jednoduchých činností v odborných učilištiach.

Cieľom maturitnej skúšky (ďalej len „MS“) je overenie vedomostí a zručností žiakov v rozsahu učiva určeného učebnými plánmi, učebnými osnovami a vzdelávacími štandardmi Štátneho vzdelávacieho programu a úroveň pripravenosti absolventov na ich uplatnenie sa v povolaní a pre uchádzanie sa o ďalšie vzdelávanie. Predmetom MS je preukázať schopnosti žiakov ako:
a)	začleniť nadobudnuté poznatky do systému teoretických a praktických vedomostí, zručností a kompetencií
b)	ovládať kompetencie vyplývajúce z výkonových štandardov a schopnosti ich realizovať v pracovnom a mimopracovnom živote,
c)	aplikovať a tvorivo využívať nadobudnuté vedomosti, zručnosti a kompetencie pri komplexnom riešení úloh a problémov vo vybranej oblasti,
d)	komunikovať v slovenskom a vyučovacom jazyku ako podmienky ďalšej študijnej a pracovnej mobility,
e)	aktívne používať súčasné komunikačné a informačné technológie a získané informácie vedieť spracovať a použiť.
Maturitná skúška v 4-ročných študijných odboroch stredných odborných škôl sa skladá zo 4 predmetov: slovenský jazyk a literatúra, cudzí jazyk, teoretická časť odbornej zložky, praktická časť odbornej zložky. 
Maturitná skúška v 4-ročných študijných odboroch stredných odborných škôl s vyučovacím jazykom národnostných menšín sa skladá z 5 predmetov: maďarský jazyk a literatúra/ukrajinský jazyk a literatúra, slovenský jazyk a literatúra, cudzí jazyk, teoretická časť odbornej zložky maturitnej skúšky, praktická časť odbornej zložky maturitnej skúšky. 
Maturitná skúška v 4-ročných študijných odboroch stredných odborných škôl s 2 vyučovacími jazykmi sa skladá zo 4 predmetov: slovenský jazyk a literatúra, druhý vyučovací jazyk, teoretická časť odbornej zložky maturitnej skúšky, praktická časť odbornej zložky maturitnej skúšky. 
Maturitná skúška v študijných odboroch stredných odborných škôl s päťročným štúdiom s 2 vyučovacími jazykmi sa skladá zo 4 predmetov: slovenský jazyk a literatúra, druhý vyučovací jazyk, teoretická časť odbornej zložky maturitnej skúšky, praktická časť odbornej zložky maturitnej skúšky. 
Predmetom odbornej zložky maturitnej skúšky je komplexný súbor odborných vyučovacích predmetov. V teoretickej časti odbornej zložky maturitnej skúšky sa ústne overujú vedomosti žiaka v tomto súbore, prípadne aj vo vzťahu k praktickej časti odbornej zložky maturitnej skúšky. V praktickej časti odbornej zložky maturitnej skúšky sa overujú zručnosti žiaka v tomto súbore.
Teoretická časť odbornej zložky maturitnej skúšky je celoodborová, komplexná, nie predmetová a jej cieľom je overiť úroveň teoretických vedomostí a poznatkov.
Praktická časť odbornej zložky maturitnej skúšky overuje úroveň osvojených zručností žiakov a ich schopnosť aplikovať teoretické poznatky pri riešení konkrétnych praktických úloh komplexného charakteru.
	11.1. Témy maturitnej skúšky
MS pozostáva z komplexných tém vytvorených z cieľových požiadaviek vychádzajúcich zo štátneho vzdelávacieho programu. Je zásadným vzdelávacím výstupom absolventov študijných odborov stredných odborných škôl, ktorí vykonaním maturitnej skúšky získajú na jednej strane hlavne odbornú kvalifikáciu a kompetenciu vykonávať pracovné činnosti v danom povolaní a na druhej strane možnosť ďalšieho vzdelávania. Získané maturitné vysvedčenie, vrátane výučného listu na stredných odborných školách s odborným výcvikom, potvrdzuje v plnom rozsahu ich dosiahnuté kompetencie.
Pri teoretickej a praktickej časti odbornej zložky maturitnej skúšky má žiak využívať a aplikovať vedomosti a schopnosti z rôznych odborných predmetov komplexne, uplatňovať rôzne matematické a prírodovedné hľadiská. Pri skúške sa sleduje nielen jeho schopnosť využívať integrované a aplikačné medzipredmetové vzťahy v oblasti všeobecnej a odbornej zložky vzdelávania, ale aj úroveň jeho ústneho prejavu a to z jazykovednej stránky a správneho uplatňovania odbornej terminológie na základne kriteriálneho hodnotenia výkonov. V študijných odboroch s rozšírenou prípravou cudzích jazykov sa overuje aj úroveň cudzojazyčných spôsobilostí z hľadiska ich profesijnej použiteľnosti. Takto sa overuje nielen kvalita odbornej prípravy žiakov na povolanie, ale aj ich schopnosti potrebné pre ďalšie štúdium na vysokej škole.
Štátny vzdelávací program je jedinečným vzdelávacím štandardom, ktorý určuje súbor požiadaviek na žiaka vymedzujúcich stupeň dosiahnutých vedomostí, zručností, postojov a hodnotovej orientácie a špecifikuje to, čo by mal žiak vedieť, dosiahnuť, vykonať a preukázať, aby získal certifikát – maturitné vysvedčenie, požadovanú kvalifikáciu alebo postúpil na vyšší stupeň vzdelania. Vzdelávacie štandardy zahŕňajú výkonové a obsahové štandardy. Výkonový štandard je svojím zameraním cieľovou požiadavkou. Je zároveň vstupným a výstupným štandardom (vstupné a výstupné požiadavky). Identifikuje merateľnosť vyučovacieho procesu. Popisuje produkt výučby, nie jej proces. Dôkazom dosiahnutia tohto štandardu je objektívne, validné a reliabilné sumatívne hodnotenie na základe spoľahlivých meracích prostriedkov, ktorými sa overí dosiahnutie cieľa. Je základňou pre stanovenie maturitných tém ako sumatívneho vzdelávacieho výstupu. Skompletizovanie maturitných tém teda znamená identifikáciu sumatívneho vzdelávacieho výstupu.
Pri tvorbe maturitných tém pre teoretickú a praktickú časť odbornej zložky maturitnej skúšky by sa mali osvojiť a utvrdiť vzťahy medzi štandardmi a kompetenciami. Maturitná téma je konkrétny odborný problém alebo problémová situácia komplexného charakteru, ktorý má žiak v priebehu maturitnej skúšky riešiť. V odbornej zložke maturitnej skúšky by mala smerovať k napodobeniu určitých odborných úloh, činností alebo situácii, ktoré sa uplatňujú na pracovisku v rámci povolania, pre ktoré sa žiaci pripravujú. Maturitná téma je integratívna. Má svoju profilovú a aplikačnú časť. Preto sa skladá z podtém. Ich obsahová skladba je koncipovaná tak, aby absolvent mal možnosť preukázať naplnenie všetkých výkonových kritérií v danom študijnom odbore. Zásadná profilová časť sa orientuje na stanovenie prioritných výkonov odvodených od vzťahov a súvislostí k profilovým predmetom. V ďalších častiach – aplikačná oblasť – sa uvádzajú všetky dôležité väzby a súvislosti doplňujúce profilovú časť podtém tak, aby maturitná téma bola komplexná.
Každá téma má:
•	vychádzať z výkonových štandardov pre odborné vzdelávanie (hodnotenie absolútneho výkonu na základe kritérií) a zabezpečiť, aby výkonové štandardy uvedené v profile absolventa komplexne pokryli všetky témy MS,
•	uplatňovať hľadisko akumulácie vedomostí viacerých odborných predmetov obsahovo príbuzných
•	vychádzať z rozsiahlejších tematických celkov viacerých odborných predmetov (komplexnosť odborného vzdelávania na základe obsahových štandardov),
•	umožniť a podporiť využitie všetkých podporných učebných zdrojov (pomôcky, písomné materiály, informácie a údaje, atď.) pre splnenie danej témy,
•	umožniť preverenie schopnosti žiaka využívať vedomosti a intelektuálne schopnosti získané počas štúdia na posúdenie konkrétneho odborného problému, ktorý je daný v téme MS,
•	dodržiavať pravidlo zrozumiteľnosti, konzistentnosti a komplexnosti tak, aby náročnosť, vecný a časový rozsah tém boli pre žiaka optimálne, primerané a zvládnuteľné na danom stupni vzdelania.
Pri tvorbe tém sa treba vyvarovať nasledovného:
•	netvoriť tému podľa predmetov (téma bude v takom prípade nekonzistnentá, odtrhnutá od profilového odborného problému, ktorý sa má v téme MS komplexne riešiť, nebude vytvárať možnosti pre aplikačné a tvorivé schopnosti žiaka),
•	extrémom, akým je buď príliš malé alebo príliš rozsiahle množstvo informácií. Ak stanovíme malý rozsah, žiak ťažko porozumie zmysluplnosti problému. Nebude mať potrebné množstvo zásadných a podporných informácií. Na druhej strane príliš rozsiahla téma sa môže prejaviť pre žiaka ako nezrozumiteľná, neriešiteľná a frustrujúca,
•	nestanovovať tému iba mechanickým popisovaním bez uplatnenia výkonových štandardov,
•	téma nesmie viesť žiakov k pamäťovému memorovaniu a reprodukovaniu osvojených poznatkov v priebehu štúdia.

Pri tvorbe podtém musia byť ich formulácie jasné, jednoznačné, v logickom slede od riešenia jednoduchého problému k zložitejšiemu javu v závislosti od problému alebo situácie, ktoré sa majú v téme MS riešiť. Odvodzujú sa od obsahových štandardov. Orientujú a podporujú žiaka na preukázanie požadovaného výkonu a determinujú jeho výkonovú úroveň. Podtémy sa vzťahujú na všetky profilové – prioritné, aplikačné a doplňujúce informácie, ktoré žiak v priebehu štúdia odborných a všeobecnovzdelávacích predmetov daného študijného odboru získal.
Pri tvorbe tém v danom ŠkVP v časti Hodnotenie vzdelávacích výstupov odporúčame používať relevantnú Metodickú príručku na prípravu a priebeh teoretickej a praktickej časti odbornej zložky maturitnej skúšky.
	11.2. Hodnotenie vzdelávacích výstupov založené na výkonových kritériách
Hodnotenie MS ako sumatívneho vzdelávacieho výstupu je proces skompletizovania a interpretovania údajov a dôkazov o výkone žiakov. Špecifikuje, aké dôkazy o výkone žiaka sa majú vytvoriť, ako majú byť interpretované výstupné informácie a akým spôsobom sa majú zaznamenať. Je konečným rozhodnutím o výkone žiaka a ich cieľom je certifikácia.
Hodnotenie je jednou z najvýznamnejších činností kontroly vzdelávania, ktorou sa zisťujú a posudzujú výsledky vzdelávania. 
Vzdelávacie výstupy
Predstavujú základ pre kriteriálne hodnotenie vedomostí žiaka. Vymedzenie metód, prostriedkov a kritérií hodnotenia by sa malo pripravovať súbežne s formulovaním vzdelávacích výstupov.
Vzdelávacie výstupy
•	musia odpovedať na otázku čo sa od žiaka očakáva, aby preukázal svoju kompetenciu a úspešne ukončil svoje štúdium,
•	musia odpovedať na otázku, ako má žiak vzdelávací výstup zvládnuť. Podtémy pomáhajú usporiadať zásadné informácie vo forme výkonov v logickej sekvencii v rámci danej maturitnej témy,
•	sú pre žiakov jasné a konzistentné,
•	majú odsúhlasenú štruktúru,
•	môžu mať vlastné učebné zdroje (pomôcky, prístroje, modely, odborné tabuľky, vlastné práce, atď.),
•	predstavujú základ pre kritérijné hodnotenie vedomostí, zručnosti a kompetencie žiaka. 
Vymedzenie metód a prostriedkov hodnotenia by sa malo pripravovať súbežne s formulovaním vzdelávacích výstupov.
Výber metódy hodnotenia bude závisieť na tom, ako bude ktorá z nich vhodná na overovanie konkrétnych vedomostí, zručností a postojov, ktoré sú špecifikované v kľúčových cieľoch. Či je vybraná metóda hodnotenia vhodná pre vzdelávací cieľ, závisí od toho:
•	ako by mala daná požadovaná činnosť/výkon byť preukázaná/ný,
•	aké sú podmienky, v ktorých má daná činnosť/výkon prebiehať,
•	aké sú výkonové štandardy, podľa ktorých by sa mala daná činnosť vykonať.
Odporúčaná norma hodnotenia je forma, ktorou sa porovnáva výkon žiaka s výkonmi iných žiakov. Je preto dôležité, aby správne nastavený systém hodnotenia monitoroval a zabezpečil na správnom základe dodržiavanie smerníc stanovených činností, preskúmal zabezpečenie ich účinnosti a využiteľnosti s aspektom na meniace sa potreby užívateľov, priemyselné a obchodné štandardy.
Presnosť a precíznosť
Hoci poznáme pestrú paletu metód hodnotenia, ktoré sa používajú na meranie vedomostí, základným bodom je fakt, že každé vykonané meranie musí byť presné a precízne. Používa sa bez ohľadu na to, aby sa výsledky vytvorili ako základ pre proces ich zaznamenania alebo pre certifikáciu vedomostí. Aby boli presné a precízne, merania musia priniesť platné a spoľahlivé informácie.
Platnosť – validita
Je miera na meranie každého hodnotenia, ktoré má zmysel merať. Kontrola platnosti je zase proces, ktorý je kompetentným orgánom schválený a ktorý sa realizuje v inštitúcii zodpovednej za tvorbu vzdelávacích programov. Každý systém hodnotenia je platný v rozsahu, v ktorom sa meria to, čo si vyžaduje byť zmerané. Za účelom zabezpečiť platnosť hodnotenia je preto nevyhnutné :
•	jasne definovať, čo sa má skúšať,
•	vybrať prijateľné metódy na meranie vedomosti.
Spoľahlivosť
Je miera dôslednosti a zásadovosti, s ktorou sú výsledky akéhokoľvek hodnotenia vysvetlené a popísané. Je rovnako dôležité pre účinné hodnotenie.
Reliabilita metód hodnotenia má zabezpečiť, aby:
•	všetci žiaci jasne pochopili, čo sa od nich vyžaduje,
•	podmienky hodnotenia boli známe a dodržiavali sa,
•	všetky výsledky boli založené na odsúhlasených vyznačených schémach a postupoch,
•	hodnotenie zaručovalo obmedzenie účinku pravdepodobných chýb/nepresnosti.

Spravodlivosť
Učitelia a žiaci musia považovať hodnotiaci systém za primeraný cieľom vzdelávania, prístupu vzdelávania a učebnému plánu. To značí, že systém bude otvorený, ak žiaci budú plne informovaní o cieľoch vzdelávania a prípravy, výkonových kritériách a podmienkach hodnotenia.
Praktickosť
Systém hodnotenia musí byť tesne previazaný na podstatné kvalifikačné štandardy, ktoré zabezpečia najefektívnejšie využívanie dostupných zdrojov. Ďalšie praktické hľadiská zahŕňajú podiel času hodnotenia na celkovom vzdelávacom čase, ľahké použitie, 
Záznam o výkone žiaka pri MS sa môže pripraviť niekoľkými spôsobmi:

1.	Skupinovo
Príklad pre ústnu časť MS

Škola:	
Trieda:                                                                                Školský rok:	
Študijný odbor:                                                         	
P.č.	Zoznam žiakov	Číslo TMS	Zoznam kritérií		
			Porozumenie téme	Správna odborná terminológia	Samostatnosť prejavu	Schopnosť aplikácie	Správnosť a vecnosť odpovede	Komplexnosť témy	Odborné kritériá – počet podľa odboru	SUMÁR    	
			A	N	A	N	A	N	A	N	A	N	A	N	A	N	Σ A	Σ N	

TMS – téma	MS        A – áno	N – Nie	    Sumár – vážený aritmetický priemer

Ak sme stanovili napr. 10 zásadných kritérií na hodnotenie výkonu žiaka (právny predpis uvádza iba minimum odporúčajúcich kritérií, učitelia si sami vytvoria kritériá, hlavne tie, ktoré sa týkajú odborných kompetencií v zmysle komplexného prístupu k hodnoteniu témy MS – profilová časť, aplikačná časť), ktoré pomôžu ohodnotiť celkový výkon žiaka z rôznych aspektov. Môžeme ich vyhodnotiť rôznym spôsobom: známkou, percentuálne, slovom, bodmi atď. V uvedenom príklade sa použilo slovné hodnotenie: zvládol žiak určené kritérium? (áno, nie). Pri hodnotení je vhodné zvoliť stupnicu úspešnosti, napr.: 

Dosiahnutá úspešnosť (áno)	Známka	
10 – 9 	1	
8 – 7	2	
6 – 5	3	
4 – 3	4	
2 – 1 	5	
2.	
Jednotlivo

Škola:	
Trieda:                                                                                Školský rok:	
Študijný  odbor:                                                         	
Meno a priezvisko absolventa:	
Forma:  (napr. ústna časť MS)	
Názov  témy MS:	
Zoznam kritérií	Hodnotenie známkou	
	1	2	3	4	5	Sumár	
Porozumenie téme 							
Používanie odbornej terminológie							
Samostatnosť prejavu							
Schopnosť aplikácie							
Správnosť a vecnosť odpovede							
Atď. 							

Sumár = vážený aritmetický priemer známok

Klasifikácia je výsledkom komplexného hodnotenia vedomostí, zručností a návykov žiaka. Základom na pridelenie klasifikačného stupňa sú známky, čiže zaradenie žiaka alebo jeho výkonu do niektorej výkonnostnej skupiny. Vymedzenie klasifikačných stupňov sa opiera o hodnotenie podľa kritérií.
	11.3. Cieľové požiadavky na maturitnú skúšku
Cieľom je preveriť dosiahnuté výsledky podľa výkonových štandardov – profilu absolventa.
	11.4. Kritériá hodnotenia vzdelávacích výstupov
Rozsah a obsah úloh maturitnej skúšky zahŕňa komplexný učebný obsah teoretického vyučovania a praktickej prípravy. V rámci ŠkVP budú tieto kritériá špecifikované v závislosti na orientácii konkrétneho študijného odboru a v súlade s určenou maturitnou témou alebo formou praktickej MS. Odporúčame využiť nasledujúce všeobecné kritériá pri hodnotení výkonu žiaka.
Kritériá pre teoretickú časť odbornej zložky MS
1.	porozumenie téme,
2.	správne používanie odbornej terminológie v materinskom a cudzom jazyku,
3.	schopnosť správne analyzovať tému,
4.	vecnosť, správnosť a komplexnosť odpovede,
5.	schopnosť praktickej aplikácie poznatkov,
6.	prezentácia samostatnej, komplexnej a správnej odpovede,
7.	výraznosť a istota prezentácie,
8.	rutinné zmysluplné využívanie nevyhnutných pomôcok a prostriedkov pri odpovedi,
9.	dôslednosť a zodpovednosť pri vypracovaní témy,
10.	istota pri riešení problémových situácií, javov a problémov,
11.	schopnosť predniesť vlastné riešenie.

Kritériá pre praktickú časť odbornej zložky MS
1.	pochopenie úlohy,
2.	správne analyzovaná téma,
3.	správne používanie odbornej terminológie,
4.	schopnosť teoretickej aplikácie pri praktickom predvedení úlohy,
5.	samostatnosť pri práci,
6.	správna a efektívna voľba metód pri postupe práce,
7.	správny výber náradia, prístrojov, strojov, zariadení, materiálov, a pod.,
8.	efektívna organizácii práce na pracovisku,
9.	dodržiavanie noriem, hygieny a pravidiel bezpečnosti práce,
10.	uplatňovanie zásad ochrany životného prostredia,
11.	dodržanie bezpečnostných, hygienických a protipožiarnych opatrení,
12.	výsledok práce.
Materiálne a priestorové podmienky pre vykonanie maturitnej skúšky 
Materiálne a priestorové podmienky sú v jednotlivých študijných odboroch rozdielne, preto je potrebné ich v ŠkVP konkretizovať a spresniť pre každý študijný odbor osobitne a v súlade s určenou maturitnou témou alebo formou praktickej MS.
Priestory nevyhnutné na realizáciu MS (vo všeobecnosti)
1.	odborné učebne,
2.	učebne,
3.	pracoviská klinickej praxe (podľa konkrétneho študijného odboru),
5.	špeciálne zariadenia,
6.	ostatné priestory podľa potrieb a orientácie študijného odboru.

Povolené pomôcky pri priebehu MS (vo všeobecnosti)
1.	počítač s nutným aplikačným softwarom, prístup na internet, dátové súbory na elektronických nosičoch,
2.	dátový projektor, skener, tlačiareň, elektronické média podľa potreby,
3.	modely, priesvitky, obrazy,
4.	kalkulačka,
5.	odborná literatúra, publikácie, príručky, právne normy a predpisy, dokumenty textového a grafického charakteru v tlačenej a elektronickej podobe,
6.	vlastné písomné práce vypracované počas štúdia (ich použitie je podľa rozhodnutia komisie),
7.	nástroje, prístroje, stroje, zariadenia, materiál
8.	ochranné pomôcky.

12. ZÁSADY PRE TVORBU ŠKOLSKÉHO VZDELÁVACIEHO PROGRAMU
	12.1. Všeobecné zásady tvorby školského vzdelávacieho programu
Školský vzdelávací program (ďalej len „ŠkVP“) je zásadným pedagogickým dokumentom školy, na základe ktorého realizuje škola vzdelávanie v danom študijnom odbore. Je povinnou súčasťou školskej dokumentácie.
Školské vzdelávacie programy sú postavené na nasledovných princípoch:
1.	nekladú dôraz na obsah vzdelávania, ale na výsledky vzdelávania,
2.	vytvárajú pluralitné a konkurenčné vzdelávacie prostredie medzi školami,
3.	podporujú autonómiu a rozhodovacie privilégiá škôl,
4.	vytvárajú sa pre konkrétny študijný odbor,
5.	regulujú vzdelávacie podmienky v danej škole,
6.	v plnom rozsahu akceptujú potreby regionálneho trhu práce a rozvojové priority školy,
7.	dodržiavajú základný obsah vzdelávania a prípravy, ktorý vymedzuje štátny vzdelávací program,
8.	za ich vypracovanie a schválenie zodpovedá riaditeľ školy,
9.	súlad so štátnym vzdelávacím programom pre odborné vzdelávanie bude sledovať kontrolovať, posudzovať a hodnotiť MZ SR prostredníctvom Oddelenia metodiky a inšpekcie a pre všeobecné vzdelávanie Štátna školská inšpekcia.

Pri spracovaní ŠkVP sa stanovujú tieto zásady. ŠkVP :
1.	sa vypracuje za celé obdobie štúdia OVP a riadi sa podľa cieľových požiadaviek ŠVP,
2.	vytvára podmienky pre osvojenie si obsahu vzdelávania stanoveného v ŠVP,
3.	vyjadruje profil a stratégiu školy,
4.	vytvára podmienky pre tvorivosť učiteľa, využívanie efektívnych foriem a metód výučby, neobmedzuje učiteľa z hľadiska časového a metodického, nakoľko vychádza z konkrétnych potrieb žiakov, odborných a pedagogických skúseností učiteľa,
5.	stanovuje pravidlá pre hodnotenie žiakov (kritériá hodnotenia),
6.	pri svojej tvorbe postupuje v súlade s platnou metodikou,
7.	vytvára priestor pre hodnotenie činnosti školy.

ŠkVP je strategický dokument školy, ktorý vymedzuje ciele, obsah a podmienky vzdelávania, odporúča zodpovedajúce didaktické prístupy, navrhuje metódy overovania a hodnotenia vzdelávacích výstupov.
ŠkVP vypracuje škola v súlade s príslušným ŠVP a metodickým pokynom, ktorým sa určia podrobnosti o tvorbe vzdelávacieho programu. Tvorba ŠkVP je v kompetencii riaditeľa školy, ktorý zodpovedá nielen za jeho kvalitu ale aj za jeho realizáciu. Škola má možnosť požiadať zodpovedajúce vzdelávacie subjekty a objednať si vypracovanie svojho programu. Do projektovania ŠkVP sa môžu zapojiť verejné a neštátne inštitúcie.
Tvorba ŠkVP svojím zameraním a charakterom bude vytvárať zodpovedajúce podnikateľské vzdelávacie prostredie, ktoré prirodzenou cestou bude iniciovať vznik konkurenčných tendencií medzi školami. Školy, ktoré budú ponúkať progresívne, moderné a aktuálne vzdelávacie programy vo vzťahu k potrebám a požiadavkám trhu práce majú veľkú šancu sa na trhu vzdelávania zakoreniť a dosiahnuť svoju atraktívnosť, školy bez kvalitnej vzdelávacej ponuky pomaly zaniknú. Preto v prvom rade, ešte pred tvorbou ŠkVP, musí škola pristúpiť k zhodnoteniu doterajšej kvality vzdelávania, k analýze jej súčasného stavu, identifikácii všetkých silných a slabých stránok, všetkých príležitostí a prekážok, ktoré budú ovplyvňovať implementáciu ŠkVP a zároveň musí vypracovať aj návrhy na odstránenie identifikovaných závažných nedostatkov. Všetky tieto informácie majú svoje opodstatnenie, pretože iba tak sa dá určiť a posúdiť, či sa vzdelávanie podľa projektu školského programu môže zaviesť na školu ako efektívny nástroj zvýšenia kvality vzdelávania a celého vzdelávacieho prostredia.
Hoci tvorba ŠkVP je v plnej kompetencii riaditeľa školy, konečné schválenie ŠkVP musí prebiehať na regionálnej úrovni zriaďovateľom. Po schválení ŠkVP úradom samosprávneho kraja musí byť tento dokument prístupný verejnosti.
ŠkVP sa spracuje pre každú formu vzdelávania (denná, večerná, diaľková, kombinovaná, dištančné vzdelávanie) a to buď ako samostatný školský program alebo v rámci jedného školského vzdelávacieho programu budú štruktúrované aj iné formy vzdelávania v danom študijnom odbore (na úrovni ISCED 3A bude v danom ŠkVP spracovaná aj forma nadstavbového štúdia dennou, večernou alebo diaľkovou formou).
Školský vzdelávací program sa môže vypracovať ako štandardný na základe určených vyučovacích predmetov a jeho učebných osnov alebo ako modulový. Je v kompetencii školy zvážiť, ktorý spôsob spracovania školských programov je pre ňu najvýhodnejší. Použitie modulovej štruktúry školských vzdelávacích programov je vhodné najmä vtedy, pokiaľ škola chce ponúknuť individuálne vzdelávacie cesty žiakom, ponúknuť rôzne formy a možnosti vzdelávania v kontexte celoživotného vzdelávania.
Škola bude vypracovávať ŠkVP:
a)	v súlade s príslušným ŠVP a platnou legislatívou,
b)	komplexne, tzn. vymedzí všetky požadované kompetencie absolventa v danom študijnom odbore, vzdelávacie výstupy (výkonové štandardy) a obsah vzdelávania, didaktické postupy uplatňované pri realizácií vzdelávacieho procesu, personálne, materiálne a organizačné podmienky nevyhnutné k dosiahnutiu stanovených cieľov vzdelávania vrátane spolupráce so sociálnymi partnermi pri realizácií programu v dennej forme vzdelávania, ktorí budú v plnejmiere podporovať autonómiu a rozhodovacie privilégiá škôl,
c)	pre celé obdobie vzdelávania (ISCED 3A študijné odbory dennej formy vzdelávania), ako aj všetky ďalšie formy vzdelávania,
d)	tak, aby bol prehľadný a poskytoval všetky potrebné informácie o vzdelávaní v danom odbore štúdia a aby umožňoval posúdiť súlad so ŠVP,
e)	tak, aby vytváral podmienky pre uznanie odborných kvalifikácií v danom povolaní a tým aj uplatniteľnosť absolventov na trhu práce s dôrazom na daný región školy, ale aj na osobnostný rozvoj absolventov a ich pripravenosť celoživotne sa vzdelávať,
f)	tak, aby vytváral podmienky aj pre vzdelávanie žiakov s osobitnými vzdelávacími potrebami, žiakov mimoriadne talentovaných alebo dospelých ľudí.
	12.2. Štruktúra školského vzdelávacieho programu
Štruktúra ŠkVP sa odvodzuje zo ŠVP. ŠkVP musí vytvárať priestor pre uplatňovanie takých štýlov práce, ktoré pozitívne ovplyvňujú učenie žiakov, ich vzdelávacie výsledky, sociálne prostredie triedy a celej školy.
ŠkVP je výsledkom spoločnej práce učiteľov a vedenia školy. Účasť každého pedagogického zamestnanca na tvorbe ŠkVP má byť súčasťou jeho pracovných povinností.

Štruktúra ŠkVP obsahuje tieto časti:
•	Úvodné identifikačné údaje (názov vzdelávacieho programu, kód a názov odboru štúdia, stupeň vzdelania, názov a adresa školy)
•	Ciele a poslanie výchovy a vzdelávania
•	Vlastné zameranie školy (veľkosť a vybavenie školy, charakteristika pedagogického zboru, ďalšie vzdelávanie pedagogických a odborných zamestnancov, vnútorný systém kontroly a hodnotenia zamestnancov školy, dlhodobé projekty a medzinárodná spolupráca, spolupráca s rodičmi, sociálnymi partnermi a inými subjektmi)
•	Profil absolventa (charakteristika a kompetencie absolventa)
•	Charakteristika školského vzdelávacieho programu (dĺžka štúdia, forma vzdelávania, spôsoby a podmienky ukončovania štúdia, doklad o získanom vzdelaní)
•	Učebný plán
•	Učebné osnovy/moduly pre všetky predmety
•	Učebné zdroje (učebnice, didaktická technika, materiálne zdroje)
•	Podmienky na realizáciu vzdelávacieho programu (personálne zabezpečenie, materiálno-technické a priestorové podmienky, podmienky zabezpečenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri štúdiu)
•	Základné podmienky vzdelávania žiakov s osobitnými výchovno-vzdelávacími potrebami
•	Systém kontroly a hodnotenia žiakov